Справа №521/9157/25
Провадження 4-с/521/56/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Ганошенка С.А.,

секретаря судових засідань Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Одесі матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчук О.М., Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , на дії, рішення державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник через свого представника - адвоката Смітюха В.В. звернулася 03.06.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси із скаргою дії, рішення державного виконавця.

11.06.2025 року до суду надійшла відповідь № 3909елС/001-23 з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо місця проживання боржника.

Ухвалою суду від 11.06.2025 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання на 17 червня 2025 року.

Свою скаргу представник скаржника адвокат Смітюх В.В. обґрунтовує наступним чином.

На виконанні в Хаджибейському відділі ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) перебуває судовий наказ Малиновського районного суду м Одеси від 31.05.2021 року по справі № 521/7117/21 про стягнення з 19.05.2021 року з батька ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , (далі - Боржник) на користь матері ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (далі - Стягувач, Скаржник) аліментів (періодичних платежів) на утримання дитини у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) Боржника, однак не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 розмірів прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Примусове виконання здійснюється з середини 2021 року в межах виконавчого провадження № 66004290.

Станом на момент подання цієї скарги примусове виконання судового рішення в межах вказаного виконавчого провадження № 6600429 здійснюється Старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Галанчуком О.М.

Стягувачем у 2025 році було виявлено можливий факт ухилення боржника від сплати аліментів у належному розмірі, про що відповідною заявою було повідомлено державного виконавця, яким здійснюється примусове виконання виконавчого документу. Виконавцем вжито належних і необхідних заходів щодо перевірки інформації шляхом отримання повних відомостей з приводу можливих порушень боржником своїх обов`язків при виконанні судового рішення, та встановлено, що боржник довгий час (більше 3 років) ухиляється від сплати аліментів у належному розмірі, а саме не повідомляє виконавця про наявність доходів, зміну місця роботи, придбання та продаж майна, не з`являється за викликами виконавця, не подає декларацію тощо. Результатом такої поведінки боржника стала заборгованість зі сплати аліментів на дитину в розмірі більшому ніж 400 тисяч гривень.

Так, зокрема, щодо боржника в межах ВП 66004290 було застосовано обмеження у керуванні транспортними засобами, що було накладене постановою старшого державного виконавця Галанчука О.М. від 30.04.2025 року.

Дізнавшись про зазначене обмеження, боржник подав начальнику ВДВС скарги від 30.04.2025 року, від 02.05.2025 року на дії Виконавця в частині незаконного, на думку боржника, обмеження права керування транспортним засобом, посилаючись на наявність у нього інвалідності. В подальшому постановою старшого державного виконавця Галанчука О.М. від 13.05.2025 року обмеження боржника у керуванні транспортними засобами було скасоване.

Скаржник, який є стягувачем в межах ВП № 6600429, вважає, що зазначена постанова старшого державного виконавця Галанчука О.М. порушує її права у зазначеному виконавчому провадженні та прийнята з порушенням приписів ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження і за відсутності підстав для скасування вказаного обмеження, у зв`язку з чим вважає, що зазначену постанову необхідно скасувати та зобов`язати Виконавця повторно обмежити боржника у праві користування транспортними засобами.

12.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» від державного виконавця Хаджибейського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ(м. Одеса) Галанчука О.М. надійшов відзив на скаргу на дії державного виконавця з матеріалами виконавчого провадження,

Відзив обґрунтований наступним чином, на виконанні у Хаджибейському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 66004290 з примусового виконання судового наказу № 521/7117/21, виданого 31.05.2021 Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 19.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.07.2021 року на адресу відділу надійшли письмова заява стягувача ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу № 521/7117/21, виданого 31.05.2021 Малиновським районним судом м. Одеси.

08.07.2021 року державним виконавцем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

02.04.2025 року на адресу відділу надійшла письмова заява представника стягувача ОСОБА_4 про вжиття заходів щодо належного виконання судового наказу.

03.04.2025 року виконавцем направлено запит до органів та установ, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника про наявність майна, що зареєстроване за боржником.

Згідно відповідей ПФ та ДПС України боржник перебуває (перебував) у трудових/ цивільно-правових відносинах з юридичними особами, відповідно направлено запити про надання вичерпної інформації щодо нарахованих та виплачених доходів податковим агентом на користь боржників фізичних осіб.

03.04.2025 року виконавцем, направлено боржнику виклик про зобов`язання з`явитись до виконавця 15.04.20025 року на 09:00 за адресою: вул. Старицького, 10А, м. Одеса щодо надання пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа. Боржник за викликом не з`явився.

30.04.2025 року обчислено розмір заборгованості зі сплати аліментів та складено розрахунок.

30.04.2025 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання рішення виконавцем, керуючись вимогами Закону винесено та направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, а сторонам до відома постанову про арешт майна боржника. 30.04.2025 року виконавцем, керуючись ст. 71 винесено постанови про встановлення тимчасових обмежень боржнику, копії яких направлено сторонам виконавчого провадження з дотриманням вимог ст. 28 Закону. 30.04.2025 року виконавцем, керуючись ст. 71 Закону, винесено постанову про накладення штрафу, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження. 06.05.2025 року на адресу відділу надійшла письмова заява представника боржника Ушакова О.О. про визначення поточного рахунку для видаткових операцій. 12.05.2025 року виконавцем, керуючись приписами Закону винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій, копію якої надіслано на виконання до банку та сторонам до відома. 13.05.2025 року виконавцем, керуючись ст. 71 Закону, винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, копію якої надіслано до Єдиної інформаційної системи МВС України та сторонам до відома.

Просив суд відмовити у задоволенні скарги за необґрунтованістю. (а.с. 21-43).

26.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника скаржника адвоката Смітюха В.В. надійшла заява про здійснення розгляду справи 26.06.2025 року за його відсутності, просив витребувати від Хаджибейського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) належним чином посвідчену копію матеріалів виконавчого провадження.

26.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника боржника ОСОБА_2 адвоката Ушакова О.О. надійшов відзив на скаргу, відповідно до якого зазначено, що згідно до судового наказу № 521/7117/21, виданого 31.05.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси Хаджибейським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08.07.2021 року відкрите виконавче провадження № 66004290 щодо виплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку боржника, але не менше ніж 50 %прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 19.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після відкриття ВП державний виконавець зробив відповідні запити до різних державних структур, щодо доходу ОСОБА_2 , з метою здійснення нарахування виплат по аліментам. Зазначені виплати по аліментам ОСОБА_2 здійснюються регулярно шляхом автоматичного утримання суми грошей з його доходу. З моменту відкриття ВП боржник повідомляв всіх державних виконавців в рамках ВП 66004290 про те, що він має пенсію та офіційно працює в КНП Міській клінічній лікарні №10 ОМР відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження. На час видання зазначеного судового наказу він був вже на пенсії та офіційно працював в комунальному некомерційному підприємстві Міська клінічна лікарня №10 Одеської міської ради (наказ про прийняття на роботу №10-ОС від 11.10.2019 року). Додаткових вимог або вимог подати виконавчий лист, постанов державного виконавця, тощо до місця роботи боржника не надходило. Даний факт підтверджується відповіддю Департаментом охорони здоров`я ОМР на адвокатський запит від 02.05.2025 № 01/01-39/107, що у період з 2021 року по вересень 2024 року запитів або інших дій з боку державної виконавчої служби в рамках виконавчого провадження № 66004290 від 08.07.2021 року до КНП МКЛ № 10 ОМР не надходило.

Таким чином боржник не ухилявся від сплати аліментів, не приховував від державних виконавців свої доходи, не звільнився навмисно, щоб ухилитися від аліментів. Так під час дій ВП № 66004290 від 08.07.2021 року по теперішній час змінилося більше трьох державних виконавців та сам виконавчий відділ більше двох разів переїжджав за різними адресами.

Під час всього часу виконавчого провадження боржник не створював перешкод у виплаті аліментів, жодного разу навмисно не ухилявся від зобов`язань, у боржника за цей час взагалі не було умислу щодо не сплати аліментів та ухилення від сплати, а також укритті власного доходу.

Так боржнику у кінці дня 30.04.2025 року з авторизованої системи виконавчих проваджень та повідомлення з АТ «Ощадбанку» щодо арешту рахунку коштів на ньому стало відомо, що державний виконавець Хаджибейського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ Галанчук О. прийняв ряд постанов в рамках ВП № 66004290, що до боржника, а саме:

- постанову про накладання штрафу від 30.04.2025 року;

- постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керуванні транспортним засобом від 30.04.2025 року;

- постанову про арешт коштів боржника від 30.04.2025 року;

- сформував розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника від 30.04.2025 року.

Після винесення постанови від 30.05.2025 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керуванні транспортним засобом боржник скористувався своїм право та подав до керівника відділу виконавчих проваджень скаргу на дії підлеглого державного виконавця та просив скасувати вказану постанову на законних та обґрунтованих підставах, що було зроблено.

Так боржник є особою з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 , виданим 24.04.2018 року Управлінням соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики ОМР.

Таким чином державний виконавець законно скасував раніше винесену постанову про обмеження права керування, оскільки боржник є інвалідом війни ІІ групи, виконавець не має права застосовувати до нього тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, у зв`язку з чим просив відмовити у скарзі.

У судове засідання 26.06.2025 р. з`явились: представник боржника ОСОБА_2 адвокат Ушаков О.О., інші учасники справи не з`явились, про день та час слухання повідомлялись належним чином та своєчасно.

Представник боржника ОСОБА_2 адвокат Ушаков О.О. просив відмовити в задоволенні скарги з підстав викладених у відзиві на скаргу.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши представника адвоката Ушакова О.О., суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні в Хаджибейському відділі ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) перебуває судовий наказ Малиновського районного суду м. Одеси від 31.05.2021 року по справі № 521/7117/21 про стягнення з 19.05.2021 року з батька ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , (далі - Боржник) на користь матері ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (далі - Стягувач, Скаржник) аліментів (періодичних платежів) на утримання дитини у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) Боржника, однак не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 розмірів прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с. 28).

06.07.2021 року на адресу відділу надійшли письмова заява стягувача ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу № 521/7117/21 виданого 31.05.2021 Малиновським районним судом м. Одеси (а.с.27)

08.07.2021 року державним виконавцем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 29).

02.04.2025 року на адресу відділу надійшла письмова заява представника стягувача ОСОБА_4 про вжиття заходів щодо належного виконання судового наказу (а.с. 39-41).

Відповідно до відповіді на запит державного виконавця № 260900221 від 03.04.2025 року наданий Пенсіонним фондом України та ДПС України боржник перебуває (перебував) у трудових/ цивільно-правових відносинах з юридичними особами, відповідно направлено запити про надання вичерпної інформації щодо нарахованих та виплачених доходів податковим агентом на користь боржників фізичних осіб (а.с. 42).

Боржник ОСОБА_2 викликався державним виконавцем 03.04.2025 року № 44566 про зобов`язання з`явитись до виконавця 15.04.2025 року на 09:00 за адресою: АДРЕСА_1 щодо надання пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа (а.с. 43-44).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у боржника ОСОБА_2 станом на 30.04.2025 року наявний борг у розмірі 408 010,89 грн. (а.с. 51-53).

30.04.2025 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 55).

30.04.2025 року виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника (а.с. 56).

30.04.2025 року виконавцем надіслано ОСОБА_2 повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників (а.с. 57).

30.04.2025 року виконавцем, керуючись ст. 71 Закону, винесено постанови про встановлення тимчасових обмежень боржнику у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування вогнепальною зброєю, у праві керування транспортирними засобами, копії яких направлено сторонам виконавчого провадження з дотриманням вимог ст. 28 Закону (а.с. 59-66).

30.04.2025 року виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів 202106,77 грн. (а.с. 67).

06.05.2025 року боржником подано до відділу скаргу на дії виконавця, до якої додано зокрема копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 виданого Пенсійним фондом України 14.06.2023 року та згідно останнього, боржник є особою з інвалідністю 2-її групи внаслідок війни (а.с. 71-84).

13.05.2025 року виконавцем, керуючись ст. 71 Закону, винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, копію якої надіслано до Єдиної інформаційної системи МВС України та сторонам до відома (а.с. 90).

Суд , дослідивши скаргу , вважає її не обґрунтованою та не доведеною.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікована Постановою ВР України № 789 XI1 від 27.02.1991 року, батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Згідно із ст. ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття та імперативно встановлює мінімальний розмір аліментів, який визначений законодавством України для забезпечених прав дитини на належне утримання, яке гарантується міжнародним законодавством.

28.08.2018 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03.07.2018 року.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Статтею 71 ЗУ «Про виконавче провадження», визначено порядок стягнення аліментів та відповідно до ч. 1 цієї статті, порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Суд звертає увагу скаржника, що Законом України від 03 липня 2018 року частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Тобто законодавство передбачає механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть за наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Отже, матеріали виконавчого провадження підтверджують той факт, що дії державного виконавця Галанчука О.М. під час примусового виконання судового наказу № 521/7117/21, виданого 31.05.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 19.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішень.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Пунктом 3 та 14 частини 3, частиною 5 статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

За статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно з частинами 1, 3, 4, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною 4 статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Судом встановлено, що державним виконавцем було вірно проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за матеріалами виконавчого провадження (а.с. 51-53).

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та витрати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 Сімейного кодексу України. Форму розрахунку заборгованості зі сплати аліментів визначено в пункті 4 розділу XVI додатку 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 30.04.2025 року у ВП 66004290, обчислений в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих від роботодавців боржника.

Відповідно до пунктів 1-4 частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Частиною 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що отримавши 06.05.2025 року від боржника скаргу на дії виконавця, до якої додано зокрема копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 виданого Пенсійним фондом України 14.06.2023 року та згідно останнього, боржник є особою з інвалідністю 2-її групи внаслідок війни, виконавець скасував постанову про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 30.04.2025, оскільки наявні обмеження, передбачені пунктом 1 частини 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» - 13.05.2025 року, копію якої надіслано до Єдиної інформаційної системи МВС України та сторонам до відома (а.с.90).

Суду надана копія посвідченням серія НОМЕР_3 , видане 24.04.2018 року, видане Управлінням соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики ОМР, відповідно до якої ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи. У судовому засіданні представник ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_2 потребує регулярних поїздок на лікування та за придбанням ліків до м. Одеси.

Згідно з ч. 4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права , викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частин 1, 3 статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, на думку суду, викладені в скарзі факти, а також повторне вжиття заходів щодо обмеження боржника у керуванні транспортними засобами у межах виконавчого провадження 6600429 ніяк не вплине на погашення заборгованості, оскільки обов`язок боржника виконувати рішення суду, тобто судовий наказ № 521/7117/21, виданий 31.05.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 19.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд прийшов до висновку, що накладення обмеження на ОСОБА_2 у праві керування транспортирними засобами буде порушенням ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки останній має інвалідність ІІ групи, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі вище викладеного, скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що в діях державного виконавця не встановлено порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що відсутні передбачені законом підстави для задоволення заявлених вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 447- 452 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчук О.М., Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , на дії, рішення державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 26.06.2025 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО.