справа № 489/8963/24 провадження №2/489/721/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

за участю:

представника позивача Блажієвської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, Орган опіки і піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

встановив:

У листопаді 2024 року позивач, через свого представника адвоката Блажієвську Л.В., звернувся до суду з позовом в якому просить зобов`язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши позивачу способи участі у вихованні та спілкуванні з дітьми:

- щороку з 1 червня по 30 червня протягом 30 (тридцяти) календарних днів поспіль, без присутності Матері за місцем проживання батька;

- щороку у зимовий період протягом 10 (десяти) календарних днів поспіль, за попередньою домовленістю батьків, без присутності Матері за місцем проживання батька.

- щороку протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів поспіль у період відпустки батька, за місцем проживання батька без присутності матері. Про дату відпустки батько попереджає матір дітей заздалегідь, не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів.

- свої дні народження діти проводять з батьком та з мамою почергово, по не парних роках день народження діти проводять з батьком, а у парні - з мамою.

- святкові дні (1 січня Новий рік, Різдво Христове, 8 березня Міжнародний жіночий день, Пасха (Великдень)) діти проводять з батьком та з мамою почергово, по парних роках діти проводять з батьком, а у не парні - з мамою.

- вихідні дні (субота неділя) кожного другого та четвертого тижня з 12:00 год. до 18:00 год. в місцях загального відпочинку та/або за місцем перебування батька без присутності матері і за наявності у батька можливості.

- інші дні спілкування батька з дітьми - за домовленістю сторін.

Зобов`язати матір дітей забезпечити, а також не перешкоджати батькові необмежене спілкування з дітьми засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми, а у вихідні дні (суботу та неділю) засобами телефонного відеозв`язку протягом однієї години. Зобов`язати матір дітей повідомляти батька про зміну фактичного місяця проживання дітей, їх місця навчання у дошкільному/шкільному навчальному закладі та зміни засобів зв`язку з ними на наступний день з дня настання таких обставин.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем з 2017 року по серпень 2022 року проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у позивача з відповідачем народилося двоє дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У серпні 2022 року відповідач покинула чоловіка, без згоди та відома чоловіка забрала доньку та виїхала в інше місце, а сина залишила проживати разом з батьком. Понад сім місяців чоловік самотужки дбав про сина. Проте, 10.02.2023 відповідач під приводом зустрічі потайки забрала сина, не повідомивши позивача щодо нового місця перебування дітей. Внаслідок чого, позивач звертався до служби справах дітей та сільської ради за місцем свого проживання з проханням допомогти йому знайти дітей та налагодити зв`язок з ними.

Нині відповідач перешкоджає позивачеві приймати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, в тому числі в телефонному режимі, про місце перебування та умови проживання дітей не повідомляє, вказує, що діти мають іншого батька та не хочуть спілкуватися з ним. Однак, враховуючи вік дітей, гарні стосунки батька з дітьми за час їх спільного проживання, а також те, що син довгий час жив з батьком без матері, такі твердження відповідача не відповідають дійсності або ж свідчать про те, що жінка налаштовує дітей проти нього, маніпулює почуттями дітей. Фактично відповідач створює штучні умови, щоб витіснити батька з життя та пам`яті дітей, що є неприпустимим та незаконними по відношенню до позивача та власних дітей. Спілкування батька з дітьми не лише не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини, а і буде сприяти цьому, оскільки участь батька у вихованні дітей є надзвичайно важливою. Позивач любить своїх дітей і завжди мав з ними гарні стосунки, діти відповідали йому взаємністю. Нині позивач одружився вдруге, очікує на третю дитину, але не бажає втрачати зв`язок зі своїми дітьми від першого шлюбу. За таких, умов обмеження прав позивача на спілкування з дітьми є незаконним та протиправним, це порушує не тільки його права, але і можливості виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей. Натомість відповідач не враховує права дітей на спілкування з рідним батьком, які в силу віку не можуть бути заручником її особистих відносин з позивачем. Враховуючи те, що позивач не має можливості вирішити це питання самотужки, він вирішив звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 14.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач причини своєї неявки не повідомила, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась у встановленому законом порядку.

Треті особи своїх представників у судове засідання не направили, причини їх неявки не повідомили. Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради надала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного.

Судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №74, та серії НОМЕР_2 , виданими повторно Добропільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що діти на теперішній час проживають з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Виконавчим комітетом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №8, 15.10.2024 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Тячевська РЛ» №84 від 07.10.2024 ОСОБА_6 вагітна, 26 тижнів.

Згідно з довідкою №30 від 18.10.2024 та наказу (розпорядження) №36-К про прийняття на роботу від 17.09.2024 ОСОБА_1 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПАВЛИК-М» на посаді шліфувальника по дереву, з посадовим окладом 15 000,00 грн. на місяць.

Відповідно до характеристики від 07.10.2024 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАВЛИК-М» ОСОБА_1 під час роботи проявив себе як відповідальний, ініціативний, завжди готовий допомогти колегам, комунікабельний, легко знаходить спільну мову з людьми, вміє налагоджувати ділові контакти, відповідально ставиться до роботи, чесний, порядний та справедливий.

Згідно з побутовою характеристикою від 30.10.2024, виданою Криворізькою сільською радою Покровського району Донецької області за №10, ОСОБА_1 за весь час проживання в громаді зарекомендував себе з позитивного боку, характеризується як відповідальний, товариський, чуйний, стриманий, спокійний, ввічливий, урівноважений, у вживанні спиртних напоїв замічений не був, зі сторін сусідів нарікань не надходило.

Як вбачається з медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 2ААЛ №869875 від 12.10.2023 та сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 2РРС №400171 від 16.10.2018 ОСОБА_1 психіатричних та наркологічних захворювань не має.

Згідно з актом обстеження умов проживання від 13.02.2025 працівники Служби у справах дітей Тячівської міської ради провели обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Житло розміщене на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку, складається з однієї кімнати: спальня, кухня, коридор, ванна кімната. Умови проживання задовільні, квартира газифікована, є світло, гаряча та холодна вода, тепло та прибрано. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце проживання: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 (дружина), та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Березанської селищної ради від 31.03.2025 №54, орган опіки і піклування вирішив визначити такі дні спілкування ОСОБА_1 з малолітніми дітьми, враховуючи особливі потреби ОСОБА_9 : двічі на місяць батько має право відвідувати дітей за місцем проживання матері в її присутності.

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991 (далі Конвенція)).

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Частиною 3 статті 9 Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANT v. UKRAINЕ, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07.12.2006).

Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь - яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно приписів частини першої статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За приписами частини першої статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що позивач, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Бере до уваги суд і ту обставину, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Оскільки сам факт звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення порядку участі у вихованні дітей, та не визнання позову відповідачем, є беззаперечним доказом того, що домовленості між сторонами щодо способу участі позивача у спілкуванні з малолітніми дітьми та у їх вихованні досягнуто не було.

Так як сторонами не погоджено способи участі позивача у вихованні дітей, (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця її проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, а тому наявний спір про право, який підлягає вирішенню судом.

Позивач в своєму позові просить визначити спосіб йому участь у вихованні дітей наступним чином:

- щороку з 1 червня по 30 червня протягом 30 (тридцяти) календарних днів поспіль, без присутності Матері за місцем проживання батька;

- щороку у зимовий період протягом 10 (десяти) календарних днів поспіль, за попередньою домовленістю батьків, без присутності Матері за місцем проживання батька.

- щороку протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів поспіль у період відпустки батька, за місцем проживання батька без присутності матері. Про дату відпустки батько попереджає матір дітей заздалегідь, не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів.

- свої дні народження діти проводять з батьком та з мамою почергово, по не парних роках день народження діти проводять з батьком, а у парні - з мамою.

- святкові дні (1 січня Новий рік, Різдво Христове, 8 березня Міжнародний жіночий день, Пасха (Великдень)) діти проводять з батьком та з мамою почергово, по парних роках діти проводять з батьком, а у не парні - з мамою.

- вихідні дні (субота неділя) кожного другого та четвертого тижня з 12:00 год. до 18:00 год. в місцях загального відпочинку та/або за місцем перебування батька без присутності матері і за наявності у батька можливості.

В свою чергу відповідач просить визначити спосіб участі позивача у вихованні дитини згідно графіку, визначеного органом опіки і піклування Березанської селищної ради. При цьому, заперечує проти перебування дітей за місцем перебування батька без присутності матері

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При визначенні способу участі батька у вихованні дітей, з метою забезпечення їх позитивного психоемоційного стану, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дітей, щотижневий розпорядок дня дитини, індивідуальні потреби дітей даного віку, їх особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини.

Вимоги позивача про його участь у вихованні та спілкуванні з дітьми суд вважає обґрунтованими, проте бажаний ним спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дітей та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дітей.

Виходячи перш за все з інтересів дітей, враховуючи обставини справи та малолітній вік дітей, стан їх здоров`я та те, що діти мають постійне місце проживання, усталений режим дня та відпочинку, враховуючи обсяг та зміст позовних вимог, суд вважає необхідним визначити спосіб участі позивача у спілкуванні з малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у їх виховані, шляхом відвідування позивачем дітей за місцем їх проживання матері двічі на місяць, в її присутності та за попередньою домовленістю з нею, за умови не перешкоджання процесу навчання дітей в дошкільному/шкільному закладі; особистого і безперешкодного спілкування з дітьми засобами дистанційного зв`язку (телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку), а у вихідні дні (суботу та неділю) засобами телефонного відео зв`язку протягом години. До того ж, щороку, протягом 14 календарних днів поспіль у період відпустки ОСОБА_1 , за попередньою домовленістю (не пізніше ніж за 7 календарних днів) з ОСОБА_2 та за її згодою і за бажанням дітей, за умови що це не перешкоджає їхньому процесу навчання в дошкільному/ шкільному закладі, має право на перебування з дітьми за місцем свого проживання без присутності матері. По закінченню вказаного періоду ОСОБА_1 зобов`язаний повернути дітей матері.

Крім того, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повідомляти ОСОБА_1 про зміну фактичного місця проживання дітей, їх місце навчання у дошкільному/шкільному закладі та зміну засобів зв`язку не пізніше наступного дня після зверненням ОСОБА_1 .

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що такий порядок та спосіб участі позивача у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, на думку суду, найбільше відповідає інтересам малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , принципу розумності, справедливості та збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дітей, підтримки зв`язків між родичами та не порушує звичайних для дітей умов життя та тижневого розпорядку.

Також суд зазначає, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у спілкуванні з дітьми та їх вихованні у інший спосіб шляхом досягнення згоди між позивачем та відповідачем.

Враховуючи викладені вище обставини, суд доходить висновку про необхідність визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою, у зв`язку з чим даний позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкування з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити наступний графік побачень та спілкування ОСОБА_1 з дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

-двічі на місяць ОСОБА_1 має право відвідувати дітей за місцем їх проживання матері, ОСОБА_2 , в її присутності та за попередньою домовленістю з нею, за умови не перешкоджання процесу навчання дітей в дошкільному/ шкільному закладі;

-щороку, протягом 14 календарних днів поспіль у період відпустки ОСОБА_1 , за попередньою домовленістю (не пізніше ніж за 7 календарних днів) з ОСОБА_2 та за її згодою і за бажанням дітей, за умови що це не перешкоджає їхньому процесу навчання в дошкільному/ шкільному закладі, має право на перебування з дітьми за місцем свого проживання без присутності матері. По закінченню вказаного періоду ОСОБА_1 зобов`язаний повернути дітей матері;

- особистого і безперешкодного спілкування з дітьми засобами дистанційного зв`язку (телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку), а у вихідні дні (суботу та неділю) засобами телефонного відео зв`язку протягом години.

За домовленістю сторін, встановлений цим рішенням графік участі батька, ОСОБА_1 , у спілкуванні та вихованні дітей може бути змінний.

Зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 про зміну фактичного місця проживання дітей, їх місце навчання у дошкільному/шкільному закладі та зміну засобів зв`язку не пізніше наступного дня після зверненням ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.)

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, , місцезнаходження: м.Миколаїв, пр. Богоявленський,1;

третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 08.07.2025.

Суддя І.В.Коваленко