Справа № 515/1814/24
Провадження № 2-о/513/51/25
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Миргород В.С.,

при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу № 515/1814/24 за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Давиденко Костянтин Вікторович, заінтересована особа: Лиманська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд, -

ВСТАНОВИВ :

До Татарбунарського районного суду Одеської області 02 грудня 2024 року звернулась ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Лиманська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області.

Яку обґрунтувала тим, що вона та її цивільний чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власниками житлового будинку з будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , право власності на який вони набули на підставі договору дарування від 24 січня 2002 року, який посвідчено державним нотаріусом Татарбунарської районної державної нотаріальної контори Одеської області Єпішкіною С.В., зареєстрований в реєстрі за № 294.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2024 року по справі № 515/1518/22, визнаний недієздатним, а заявниця продовжує бути над останнім опікуном та може діяти в його інтересах на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області по справі № 515/645/19.

При зверненні до Виконавчого комітету Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, з метою реєстрації місця проживання близьких заявниці, в останньому було відмовлено з підстав того, що у правовстановлюючому документі , на підставі якого заявниця є власником будинку допущено помилку а саме: у договорі дарування її прізвище зазначене, як « ОСОБА_3 », а згідно паспорту її прізвище « ОСОБА_4 ».

Оскільки помилку у тексті нотаріального документа могла виправити, лише державний нотаріус, яка вчинила нотаріальну дію, а на даний час державний нотаріус Єпішкіна С.В., перебуває на пенсії, а Татарбунарська державна нотаріальна контора не функціонує, заявниця просить суд ухвалити рішення, встановивши належність їй договору дарування від 24 січня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Татарбунарської районної нотаріальної контори Одеської області Єпішкіною С.В., зареєстрований в реєстрі за № 294.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 28 січня 2025 року матеріали цивільної справи направлені до Саратського районного суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Саратського районного суду Одеської області матеріали передані для розгляду судді Миргород В.С.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені.

Представник заявника адвокат Давиденко К.В. подав заяву про розгляд справи у його та заявника відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Просить долучити до матеріалів справи відповідь на адвокатський запит Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08 травня 2025 року, щодо ліквідації державної нотаріальної контори Одеської області (№ ЕП-1066/25-Вх від 28.05.2025 р.).

Представник заінтересованої особи Лиманської сільської ради також подав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення заявлених вимог заперечень не мав (Вх.№ 3439/25-Вх від 29.05.2025 р.).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

24 січня 2002 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , укладено договір дарування житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що посвідчений державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області Єпішкіною С.В. 24 січня 2002 року та зареєстрований у реєстрі за № 294. Право власності зареєстровано у КП «Татарбунарське бюро технічної інвентаризації» 25 січня 2002 року за реєстровим № І-22.

Як вбачається з вказаного договору дарування, по батькові покупця житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований АДРЕСА_1 , зазначено « ОСОБА_3 ».

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 31 серпня 2004 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лиман Татарбунарського району Одеської області народилась ОСОБА_1 .

Таким чином, існують розбіжності в написанні по батькові заявника, як « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_3 », при цьому, інші дані співпадають.

В силу п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з листом ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

У відповідності до листа-відповіді на адвокатський запит Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08 травня 2025 року № 20476/08.2-24, Татарбунарська районна державна нотаріальна контора Одеської області 02 січня 2013 року не функціонує, наказом Міністерства юстиції України від 22 березня 2024 року № 826/5, 12 липня 2024 року проведено державну реєстрацію юридичної особи Татарбунарської районної державної нотаріальної контори Одеської області.

Встановлення факту належності договору дарування має юридичне значення для заявника, оскільки від його встановлення залежить реалізація права власності майном, а встановити даний факт іншим чином неможливо. Спір про право відсутній.

Виправити помилку у правовстановлюючому документі не представляється можливим, оскільки Татарбунарська державна нотаріальна контора, керівником якої була державний нотаріус Єпішкіна С.В., припинила свою діяльність.

Проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, враховуючи викладене, а також те, що іншим шляхом підтвердити належність заявнику правовстановлюючого документу неможливо, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу договору дарування житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4,13,293-294,263-265, 315-319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лиманська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , договору дарування житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 24 січня 2002 року та посвідченого державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області Єпішкіною С.В., реєстровий номер 294.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Дата складення повного судового рішення 25 червня 2025 року.

Суддя В. С. Миргород