Справа № 161/484/25
Провадження № 2-с/161/66/25
У Х В А Л А

20 червня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитроци Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 13 січня 2025 року у справі за заявою Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства «Луцькспецкомунтранс» про видачу судового наказу про стягнення боргу за послугу поводження з побутовими відходами та поворот його виконання, -

В С Т А Н О В И В :

10.06.2025 року боржник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування вищевказаного судового наказу, на обґрунтування якої зазначила, що вимоги стягувача не визнаються в повному обсязі і є необґрунтованими та безпідставними, оскільки вона з 2016 року не проживає за вказаною адресою, комунальними послугами не користувалася. Разом з тим, проживала за іншою адресою та сплачувала усі необхідні комунальну платежі.

При цьому, зі змістом оскаржуваного судового наказу вона ознайомилася 28.05.2025 року та станом на вказану дату з неї в примусовому порядку стягнуто кошти з рахунку соціальних виплат, які належать її неповнолітнім дітям.

Враховуючи наведене, просить суд поновити їй процесуальний строк на подачу даної заяви, оскаржуваний судовий наказ скасувати та в порядку повороту його виконання: стягнути із Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства «Луцькспецкомунтранс» на її користь 8981,20 грн. стягнутих коштів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить на наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Як з`ясовано судом, оспорюваний судовий наказ в цивільній справі № 161/484/25, був виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 13.01.2025 року та 16.01.2025 року був надісланий за адресою місця реєстрації боржника (а.с. 12, 13).

Однак, вищевказаний виконавчий документ повернувся до суду без його вручення адресату, про що свідчить трекінг Укрпошти (а.с. ).

Про наявність вищевказаного судового наказу ОСОБА_1 стало відомо 28.05.2025 року внаслідок списання коштів межах виконавчого провадження № 78154294, яке було відкрито стосовно його примусового виконання (а.с. ).

Із заявою про скасування вищевказаного виконавчого документу боржник ОСОБА_1 звернулася до суду 10.06.2025 року, шляхом її надіслання засобами поштового зв`язку (05.05.2025 р.) (а.с. ).

Частиною 2 ст. 171 ЦПК України визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

А тому, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у даному випадку існують підстави для поновлення строку подачі боржником заяви про скасування судового наказу, оскільки як слідує із матеріалів цивільної справи № 161/484/25 боржнику достовірно стало відомо про його видачу лише 28.05.2025 року.

У свою чергу, суд вважає заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наведені нею обставини мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть бути з`ясовані при розгляді справи в порядку позовного провадження.

Частиною 3 ст. 171 ЦПК України також визначено, що в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 444 ЦПК України вбачається, що умовою повороту виконання рішення суду, є його добровільне або примусове виконання та подальше його скасування.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення.

Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням.

З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання (такі випадки передбачені ст. 444 ЦПК України).

Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. ЦПК України встановлено декілька варіантів вирішення судом питання щодо повороту виконання.

Питання щодо повороту виконання вирішують: 1) суд апеляційної чи касаційної інстанції при ухваленні нового рішення або постановленні ухвали; 2) суд першої інстанції, який розглядав справу, у судовому рішенні (при поверненні справи на новий розгляд після скасування рішення). У випадках, коли зазначені суди з будь-яких причин не вирішили питання щодо повороту виконання рішення, у відповідача (боржника у виконавчому провадженні) є можливість вирішити це питання шляхом подання заяви про поворот виконання.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

В порядку повороту виконання відповідачеві повертається все стягнуте з нього за скасованим рішенням (гроші, певні речі) у повному обсязі.

Поворот виконання допустимий лише у обсязі безпідставно отриманого за скасованим рішенням.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 року у справі № 13-рп/2011, поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003, «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини).

Тобто, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності обов`язкових умов: отримання позивачем від відповідача в порядку виконання рішення майна чи грошових коштів; виконане рішення скасоване вищестоящим судом повністю або змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Як встановлено судом, на підставі судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2025 року відділом державної виконавчої служби у місті Луцьку відкрито виконавче провадження № 78154294.

З представлених виписок по карткових рахунках ОСОБА_1 вбачається, що із останньої в межах виконавчого провадження стягнуті кошти в загальній сумі 8981,20 грн. (а.с. ).

Із наведеного слідує, що стягнуті з ОСОБА_1 на користь Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства «Луцькспецкомунтранс» кошти в загальному розмірі 8981,20 грн. підлягають відшкодуванню боржнику за рахунок стягувача, оскільки правова підстава для набуття Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства «Луцькспецкомунтранс» вказаних коштів відпала.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 352-354, 444 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу та поворот його виконання задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на подання заяви про скасування судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2025 року в цивільній справі № 161/484/24.

Скасувати судовий наказ, виданий 13.01.2025 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області в цивільній справі № 161/484/25 (№ провадження 2-н/161/144/25) за заявою Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства «Луцькспецкомунтранс» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за послугу з поводження з побутовими відходами.

Допустити поворот виконання судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2025 року в цивільній справі № 161/484/25 шляхом стягнення з Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства «Луцькспецкомунтранс» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 8981 (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) грн. 20 коп.

Ухвала суду в частині задоволення заявлених вимог щодо скасування судового наказу оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в частині вирішення заявлених вимог щодо повороту виконання судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 20 червня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк