Справа № 589/2104/25
Провадження № 2/589/1599/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Лінок М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області про звільнення майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2025 позивач звернулась до суду з позовом до Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області про звільнення майна з - під арешту, а саме, всього нерухомого майна, інформація про що зареєстрована у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15.06.2011 за № 11288196 на підставі постанови державного виконавця ВДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції.

Ухвалою суду від 09.05.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в автоматизованій системі виконавчого провадження містяться відомості щодо сплати заборгованості в розмірі 13363,87 грн. за виконавчим документом № 2-454 від 31.05.2011 солідарним боржником ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 51862433, однак відомості про сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження ОСОБА_1 відсутні.

Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Судом встановлено, що власником нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Згідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З відповіді виконавчої служби від 12.02.2025 № 25.15030/7122 вбачається, що 26.12.2013 виконавче провадження № 27095398 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в ред. від 21.04.1999). Сума заборгованості за виконавчим документом сплачена боржником ОСОБА_2 .

На час надання відповіді матеріали виконавчого провадження знищено.

Суд звертає увагу на суперечності, наявні в поясненнях відповідача. Так, відповідач вказує, що борг за виконавчим документом сплачено. В той же час, відповідач вказує, що виконавче провадження № 27095398 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в ред. від 21.04.1999).

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в ред. від 21.04.1999) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультативними.

За відсутності матеріалів виконавчого провадження перевірити вищевказану інформацію не є можливим, як і те, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником не сплачені.

Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 5 цієї статті Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Суд констатує, що на час подання позову, розгляду справи та ухвалення рішення позивач ОСОБА_1 не є ані боржником, ані правонаступником боржника в межах виконавчого провадження, а саме виконавче провадження не існує. Доказів протилежного не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, відповідно до ч. 6 цієї ж статті, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано жодного доказу вжиття ним заходів щодо припинення обтяження нерухомого майна, застосованого за його рішенням. Наявність лише запису в Автоматизованій системі виконавчого провадження за відсутності самого виконавчого провадження обов`язку визначеного ч. 1 ст. 81 ЦПК України не спростовує.

Оскільки у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири існує обтяження у вигляді арешту на підставі постанови державного виконавця, а підстав для продовження застосування якого на час розгляду справи та ухвалення рішення немає, ця обставина перешкоджає позивачу (власнику) належним чином здійснювати свої правомочності (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 263 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати обтяження арешт нерухомого майна (об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно), зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване 15.06.2011 року за № 11288196 на підставі постанови державного виконавця ВДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції Гончарової Л.С.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Сидорчук