справа № 492/431/24
провадження № 2/492/203/25
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Гусєвої Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Гамурар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами позики, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та договором позики на загальну суму 62719,33 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 13 лютого 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі за текстом - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78744775 в електронному вигляді на веб-сайті кредитодавця, розміщеного за адресою: https://mycredit.ua/ru/dokuments-license/, згідно з умовами якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало позику у сумі 5500,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 15 березня 2023 року, а ОСОБА_1 отримав позику у вказаній сумі та зобов`язався повернути її та за користування позикою сплатити 90465,53 % річних із розрахунку 2,5 % від суми позики за кожен день користування нею, в межах строку кредитування, а також із розрахунку процентної ставки за понадстрокове користування позикою у розмірі 2,70 %.

Далі, 05 грудня 2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (далі за текстом - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 05374-12/2022 у електронному вигляді на веб-сайті кредитодавця, розміщеного за адресою: https://www.zecredit.com.ua/, згідно з умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» на умовах строковості, зворотності, платності надало кредит у сумі 3400,00 грн. строком на 25 днів, тобто до 29 грудня 2022 року, а ОСОБА_1 отримав кредит у вказаній сумі та зобов`язався повернути кредит та за користування кредитом сплатити 45,58 % річних від суми кредиту із розрахунку 0,10 % на добу. Відповідно до заявок на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року, 17 лютого 2023 року було продовжено строк дії вказаного договору до 26 лютого 2023 року.

Також, 28 січня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 36721-01/2023 у електронному вигляді на веб-сайті кредитодавця, розміщеного за адресою: https://www.zecredit.com.ua/, згідно з умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» на умовах строковості, зворотності, платності надало кредит у сумі 3400,00 грн. строком на 25 днів, тобто до 21 лютого 2023 року, а ОСОБА_1 отримав кредит у вказаній сумі та зобов`язався повернути кредит та за користування кредитом сплатити 730,0 % річних від суми кредиту із розрахунку 2,00 % на добу. Відповідно до заявки на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року, 12 лютого 2023 року було продовжено строк дії вказаного договору до 13 березня 2023 року.

Далі, 01 березня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (далі за текстом - ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 100523634 у електронному вигляді,згідно з умовами якого ТОВ «МІЛОАН» на умовах строковості, зворотності, платності надало кредит у сумі 2300,00 грн. строком на 105 днів, тобто до 14 червня 2023 року, а ОСОБА_1 отримав кредит у вказаній сумі та зобов`язався повернути кредит та за користування кредитом сплатити 1052,00 % річних від суми кредиту із розрахунку 3,00 % на добу.

Також, 13 серпня 2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі за текстом - ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5845965 в електронному вигляді на веб-сайті кредитодавця, розміщеного за адресою: https://creditplus.ua/, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало кредит у сумі 3300,00 грн. строком на 360 днів, тобто до 08 серпня 2023 року, а ОСОБА_1 отримав кредит у вказаній сумі та зобов`язався повернути кредит та за користування кредитом сплатити 29653,85 % річних від суми кредиту із розрахунку 1,99 % на добу.

ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «МІЛОАН», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконали умови вказаних кредитних договорів та договору позики у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 обумовлені вказаними кредитними договорами та договором позики суми грошових коштів, однак ОСОБА_1 не здійснив повернення кредитних коштів, а також не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на загальну суму 22000,00 грн., перед ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» за кредитним договором № 05374-122022 від 05 грудня 2022 року на загальну суму 13345,00 грн., та за кредитним договором № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року на загальну суму 13260,00 грн., перед ТОВ «МІЛОАН», на загальну суму 9312,74 грн., та перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» - на загальну суму 4801,59 грн.

Відповідно до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, та додаткових угод № 2 від 28 липня 2021 року, № 10 від 23 серпня 2023 року, укладених між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі за текстом ТОВ «ЄАПБ») та д 13 лютого 2023 року на загальну суму заборгованості у розмірі 22000,00 грн. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», до ТОВ «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики № 78744775 ві

26 вересня 2023 року, 30 серпня 2023 року між ТОВ «ЄАПБ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» укладені Договора факторингу № 26092023, № 30082023/1 згідно з умовами яких до ТОВ «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договорами про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року на загальну суму 13345,00 грн. та за договором № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року на загальну суму 13260,00 грн

Згідно з договором факторингу № 28092023 від 28 серпня 2023 року, укладеним між ТОВ «ЄАПБ» та ТОВ «МІЛОАН», до ТОВ «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 100523634 від 01 березня 2023 року на загальну суму заборгованості у розмірі 9312,74 грн.

Відповідно до договору факторингу № 24112023 від 24 листопада 2023 року, укладеного між ТОВ «ЄАПБ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», до ТОВ «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договорами про надання споживчого кредиту № 5845965 від 13 серпня 2022 року на загальну суму 4801,59 грн.

Враховуючи, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами та договором позики, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

До суду від представника відповідача надійшов відзив, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що проценти за користування кредитними коштами нараховані як в межах строку кредитування так і поза межами строку кредитування, однак не заявлено вимоги щодо стягнення процентів, які передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, тому з урахуванням суми неповернутого кредиту, процентної ставки за кредитом і строку кредитування розмір заборгованості становить: за договором позики № 05374-12/2022 у сумі 3485,00 грн.; за договором кредиту № 36721-01/2023 у сумі 5100,00 грн.; за договором кредиту № 100523634 у сумі 9027,50 грн. За договором позики № 5845965 позивачем не надано розрахунку заборгованості. Також, відповідач на виконання умов договорів сплачував грошові кошти, розподілялись на погашення як тіла кредиту так і відсотків. Крім того, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на момент укладення договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року право вимоги до ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло бути передане вказаним товариством на підставі вказаного договору факторингу, оскільки правовідносини між ОСОБА_1 та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» після укладення вказаного договору факторингу, тому ТОВ «ЄАПБ» є неналежним позивачем.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, але просив суд про розгляд справи за його відсутності та задовольнити позов.

Відповідач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явились, але до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача, просив врахувати заперечення, викладені у відзиві.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

13 лютого 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (а. с. 21, 22, 24-25) та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, було укладено договір позики № 78744775, згідно з умовами якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало, а ОСОБА_1 , відповідач у справі, отримав позику у сумі 5500,00 грн., строком на 30 днів, тобто до 15 березня 2023 року (а. с. 11-12). Згідно з пунктами 2.2., 2.3. Договору позики процентна ставка (базова) складає 2,5 % за кожен день користування коштами, наданими у позику, водночас як процентна ставка за понадстрокове користування позикою складає 2,7 % за кожен день користування коштами, наданими у позику. Згідно з пунктом 5.3. Договору позики відповідач до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (далі за текстом Правила) (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Згідно з пунктом 21. Договору позики відповідач, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором, та сформований таким чином електронний підпис відповідача накладений на Договір, а підписаний таким чином Договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору позики № 78744775 від 13 лютого 2023 року, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, який містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, загальна вартість кредиту склала 9625,00 грн., з якої: сума кредиту - 5500,00 грн., проценти за користування кредитом 4125,00 грн. (а. с. 13).

05 грудня 2022 року, 28 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (а. с. 46, 47, 48-49, 50, 65, 66, 67-68, 69) та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, були укладені Договори про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022, № 36721-01/2023, відповідно до умов яких ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» на умовах строковості, зворотності, платності надало, а ОСОБА_1 , відповідач у справі, отримав кредити у сумі по 3400,00 грн. (а. с. 26-29, 30, 31, 51-54, 55, 56). Згідно з пунктами 1.2. Договорів кредити надавались строком на 25 днів, тобто до 29 грудня 2022 року, 21 лютого 2023 року. Відповідно до пунктів 1.1 1.3. Договорів відповідач зобов`язався повернути кредити та сплатити проценти за користування кредитами в порядках та на умовах, визначених цими Договорами, а саме 3,65 %, 730,0 річних від сум кредитів із розрахунку 0,10 %, 2,00% на добу (тип процентної ставки фіксована). Договори підписані з використанням електронних підписів одноразовими ідентифікаторами відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (пункти 6.1. Договорів). Згідно з пунктами 2.1. Договорів про надання фінансового кредиту сторони домовились, що повернення кредитів та сплата процентів за користування кредитами здійснюватимуться згідно з Графіками розрахунків, які є невід`ємними частинами Договорів. Відповідно до пунктів 6.3. Договорів сторони домовились, що всі додатки та додаткові угоди, складені Сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразових ідентифікаторів, є невід`ємними частинами Договорів. Згідно з пунктами 3.1.4. Договорів позивач має право без згоди відповідача поступитися своїм правом вимоги за даними Договорами третій особі, у зв`язку з чим відбудеться заміна сторони Кредитодавця за цими Договорами. ОСОБА_1 , відповідачем у справі, були підписані паспорти споживчого кредиту, які частиною вказаних договорів.

Згідно з Додатками № 1 до Договорів про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року, № 36721-01/2023від 28 січня 2023 року, укладених між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, які містять графік розрахунків, орієнтовна сукупна вартість кредиту за Договором про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року склала 3485,00 грн., з якої: сума кредиту - 3400,00 грн., проценти за користування кредитом 85,00 грн., а за Договором про надання фінансового кредиту № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року 5100,00 грн., з якої: сума кредиту - 3400,00 грн., проценти за користування кредитом 1700,00 грн. (а. с. 30 зворотна сторона, 55 зворотна сторона).

Відповідно до заявок від 29 грудня 2022 року, від 09 січня 2023 року, від 17 січня 2023 року, від 27 січня 2023 року, від 07 лютого 2023 року, від 17 лютого 2023 року, від 28 лютого 2023 року, від 11 березня 2023 року на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року, сторони договору укладали додаткові угоди про продовження строку дії вказаного договору та останній раз уклали додаткову угоди від 11 березня 2023 року про продовження строку дії вказаного договору до 20 березня 2023 року та у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів ОСОБА_1 , відповідач у справі, зобов`язався згідно графіку розрахунків сплатити 5695,00 грн., з яких 3400,00 грн. сума кредиту, 2295,00 грн. сума відсотків за користуванням кредитом (а. с. 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40).

Згідно із заявкою від 22 лютого 2023 року на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року, сторони договору уклали додаткову угоди від 22 лютого 2023 року про продовження строку дії вказаного договору до 13 березня 2023 року та у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів ОСОБА_1 , відповідач у справі, зобов`язався згідно графіку розрахунків сплатити 5610,00 грн., з яких 3400,00 грн. сума кредиту, 2210,00 грн. сума відсотків за користуванням кредитом (а. с. 57).

01 березня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» (а. с. 83, 84-86, 87-88) та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, було укладено договір про споживчий кредит № 100523634, відповідно до умов якого позивач надав, а ОСОБА_1 , відповідач у справі, отримав кредит у сумі 2300,00 грн. строком на 105 днів, тобто до 14 червня 2023 року (а. с. 70-75, 76).

Відповідно до пункту 1.2 Договору сума кредиту становила 2300,00 грн. Комісія за надання кредиту склала 230,00 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово (пункт 1.5.1. Договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, що складає 517,50 грн. (пункт 1.5.2. Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 3 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, що складає 6210,00 грн. (пункт 1.5.3 Договору). ОСОБА_1 , відповідачем у справі, був підписаний паспорт споживчого кредиту № 100523634, який є додатком до вказаного договору.

13 серпня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а. с. 101, 102-104, 105) та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 5845965 (далі за текстом Договір), в електронному вигляді на веб-сайті кредитодавця, розміщеного за адресою: https://creditplus.ua/, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало, а ОСОБА_1 , відповідач у справі, отримав кредит у сумі 3300,00 грн. Відповідно до пункту 1.4. Договору строк кредиту склав 360 днів. Згідно з пунктом 1.5. Договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 1.4. (а. с. 79-94). Відповідно до пункту 4.4. Договору відповідач зобов`язався у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Згідно з пунктом 5.1. Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів. Відповідно до пункту 9.6. Договору він вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. Відповідач, підписуючи Договір, підтвердив, що перед укладенням Договору він був ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», повністю їх зрозумів, погодився із ними та зобов`язався неухильно їх дотримуватись (пункт 9.8. Договору). Згідно з підпунктом 3 пункту 4.1. Договору позивач має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 5845965від 13 серпня 2022 року, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, який містить графік платежів, орієнтовна сукупна вартість кредиту склала 26941,20 грн., з якої: сума кредиту - 3300,00 грн., сума нарахованих процентів 23641,20 грн. (а. с. 94 - зворот).

Судом встановлено, що вказані договори були укладеними, кредити були надані позичальнику ОСОБА_1 , відповідачу у справі, виключно за допомогою веб-сайтів кредитодавців, а також сторони вказаних договорів узгодили розмір кредитів, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 , відповідача у справі, для укладення договорів в електронній формі на погоджених умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом положень частин 1, 2 статті 207, пункту 2 частини 1 статті 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідач у справі, шляхом власноручних введень одноразових ідентифікаторів, отриманих від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «МІЛОАН», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», прийняв публічні пропозиції (оферти) та підписав вказані договори (здійснив акцепти пропозицій товариств), тобто договори вважаються укладеними відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Таким чином, сторони вказаних договорів досягли згоди з усіх істотних їх умов, уклали їх у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 Закону, а тому Договір позики № 78744775 від 13 лютого 2023 року, Договори про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року, № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року, Договір про споживчий кредит № 100523634 від 01 березня 2023 року, Договір про надання споживчого кредиту № 5845965 від 13 серпня 2022 року, вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону).

Вказаними договорами передбачено порядок та умови отримання кредитів та позики, погашення заборгованості за ними, сплату відсотків, нарахованих за користування кредитними коштами.

ОСОБА_1 , відповідач у справі, підписавши вказані договори, надав згоду на отримання та повернення кредитів та позики і сплати відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів у строки та порядку, встановленими вказаними договорами.

Судом встановлено, що за змістом позовних вимог та документів, наявних у справі, доказами укладення між ОСОБА_1 , відповідачем у справі, та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «МІЛОАН», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» договорів: Договір позики № 78744775 від 13 лютого 2023 року, Договори про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року, № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року, Договір про споживчий кредит № 100523634 від 01 березня 2023 року, Договір про надання споживчого кредиту № 5845965 від 13 серпня 2022 року, та додатки до них, що підписані з використанням електронних підписів одноразовими ідентифікаторами відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Між ТОВ «ЄАПБ» (а. с. 106, 107, 108, 109-113), позивачем у справі, та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», укладено Договір факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року та додаткові угоди № 2 від 28 липня 2021 року, № 10 від 23 серпня 2023 року, згідно умов яких ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) ТОВ «ЄАПБ», позивачу у справі, за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі, право грошової вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за Договором позики № 78744775 від 13 лютого 2023 року на загальну суму 22000,00 грн., з якої: 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників № 9 від 23 серпня 2023 року, Витягом з Реєстру боржників № 9 до вказаного договору факторингу, а також розрахунком заборгованості (а. с. 14-15, 16, 17, 18, 19, 20).

Відповідно до Договорів факторингу № 26092023 від 26 вересня 2023 року, № 30082023/1 від 30 серпня 2023 року укладеними між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ЄАПБ», позивачем у справі, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі, право грошової вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за Договором про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року на загальну суму 13345,00 грн., з якої: 3400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9945,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також за Договором про надання фінансового кредиту № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року на загальну суму 13260,00 грн., з якої: 3400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9860,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників, Витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу, а також розрахунками заборгованостей (а. с. 41-42, 43, 44, 45, 59-61, 62, 63, 64). ОСОБА_1 , відповідача у справі, було повідомлено про відступлення права вимоги за вказаними договорами, що підтверджується повідомленнями № 36721-01/2023-002 від 30 серпня 2023 року, № 05374-12/2022-001 від 26 вересня 2023 року (а. с. 32, 58).

Згідно з Договором факторингу № 28092023 від 28 вересня 2023 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ЄАПБ», позивачем у справі, ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі, право грошової вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за Договором про споживчий кредит № 100523634 від 01 березня 2023 року на загальну суму 9312,74 грн., з якої: 2044,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7038,74 грн. - сума заборгованості за відсотками; 230,00 грн. сума заборгованості за комісією, що також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників № 2, Витягом з Реєстру боржників № 2 до вказаного договору факторингу, а також розрахунком заборгованості (а. с. 77-79, 80, 81, 82).

Між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ЄАПБ», позивачем у справі, укладено Договір факторингу № 24112023 від 24 листопада 2023 року, згідно умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі, право грошової вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за Договором про надання споживчого кредиту № 5845965 від 13 серпня 2022 року на загальну суму 4801,50 грн., з якої: 1720,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3081,21 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників № 2, Витягом з Реєстру боржників № 2 до вказаного договору факторингу, а також розрахунком заборгованості (а. с. 95-97, 98, 99, 100).

Згідно з пунктами 1.2. вказаних договорів факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок також зроблено Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61-10389св21 від 23 лютого 2022 року, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039св21 від 19 січня 2022 року, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14 липня 2021 року.

Судом встановлено, що ТОВ «ЄАПБ» на підставі вказаних договорів факторингу набуло право вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за: Договом позики № 78744775 від 13 лютого 2023 року, укладеним між первісним кредитодавцем ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі; Договорами про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року, № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року, укладеними між первісним кредитодавцем ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі; Договором про споживчий кредит № 100523634 від 01 березня 2023 року, укладеним між первісним кредитодавцем ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі; Договором про надання споживчого кредиту № 5845965 від 13 серпня 2022 року, укладеним між первісним кредитодавцем ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, тому у позивача, як у нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредитів та позики та інших передбачених договорами платежів, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 , відповідачем у справі, взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за вказаними договорами.

Доказів про визнання вказаних договорів факторингу недійсними чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять.

Після відступлення позивачу прав грошових вимог до відповідача, останній не здійснював платежів для погашення кредитної заборгованості на рахунки ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «МІЛОАН», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».

Матеріали справи не містять доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем на рахунок ТОВ «ЄАПБ».

Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Положеннями частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредиту (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому кредитодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір кредити є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України та частини 1 статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16 (провадження № 12-141гс19) викладено правовий висновок про те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною 1 статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною 1 статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною 2 статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1 статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини 2 статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за користування кредитом).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

З аналізу наведених постанов Верховного Суду вбачається, що сторони кредитного договору можуть встановити проценти за неправомірне користування грошовими коштами, іншими словами у випадку неповернення грошових коштів, у визначений кредитним договором строк, та такі проценти можуть нараховуватись й після спливу визначеного кредитним договору строку згідно статті 625 ЦК України.

З договору позики № 78744775 від 13 лютого 2023 року вбачається, що строк користування кредитом становить 30 днів. Загальна вартість кредиту у грошовому виражені становить: 9625,00 грн., у тому числі: сума кредиту - 5500,00 грн., проценти за користування кредитом 4125,00 грн.

Таким чином, право нараховувати відсотки можливе лише протягом 30 днів і їх розмір становить 4125,00 грн.

З договору про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року вбачається, що строк користування кредитом становить 25 днів до 29 грудня 2022 року. Вказаний строк неодноразово продовжувався на підстав укладених між сторонами договору додаткових угод. Додатковою угодою від 11 березня 2023 року продовжено строк дії вказаного договору до 20 березня 2023 року та у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів ОСОБА_1 , відповідач у справі, зобов`язався згідно графіку розрахунків сплатити 5695,00 грн., з яких 3400,00 грн. сума кредиту, 2295,00 грн. сума відсотків за користуванням кредитом.

Отже, право нараховувати відсотки можливе лише за період з 05 грудня 2022 року до 20 березня 2023 року і їх розмір становить 2295,00 грн.

З договору про надання фінансового кредиту № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року вбачається, що строк користування кредитом становить 25 днів до 21 лютого 2023 року. Додатковою угодою від 22 лютого 2023 року продовжено строк дії вказаного договору на 20 днів до 13 березня 2023 року та у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів ОСОБА_1 , відповідач у справі, зобов`язався згідно графіку розрахунків сплатити 5610,00 грн., з яких 3400,00 грн. сума кредиту, 2210,00 грн. сума відсотків за користуванням кредитом.

Таким чином, право нараховувати відсотки можливе лише до 13 березня 2023 року і їх розмір становить 2210,00 грн.

Водночас, судом встановлено, що позивач позовних вимог до відповідача про стягнення коштів, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, не заявляв.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 , відповідача у справі, підлягає стягненню: за договором позики № 78744775 від 13 лютого 2023 року заборгованість на загальну суму 9625,00 грн., з якої: 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4125,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; за договором про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року заборгованість на загальну суму 5695,00 грн., з якої: 3400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2295,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; за договором про надання фінансового кредиту № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року заборгованість на загальну суму 5610,00 грн., з якої: 3400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2210,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом.

У постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року у справі № 274/7221/19 (провадження № 61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з яким підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 100523634 від 01 березня 2023 року на загальну суму 9312,74 грн. та за договором про надання споживчого кредиту № 5845965 від 13 серпня 2022 року на загальну суму 4801,59 грн. надано суду вказані договори, з яких вбачається, що відповідачу надано кредит на суму 2300,00 грн. та на суму 3300,00 грн., а також копії договорів факторингу, витяги з Реєстру боржників та розрахунки заборгованості.

Розрахунки заборгованості, складені представником позивача, містять лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту відповідно до вказаних договорів у сумі 2044,00 грн. та у сумі 1720,74 грн. і відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду тощо, оскільки з наданих суду вказаних договорів та розрахунків судом встановлено, що відповідач частково сплатив заборгованість за вказаними договорами.

Зазначені розрахунки заборгованості не є документами первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, тобто позивача.

Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17).

Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 100523634 від 01 березня 2023 року на загальну суму 9312,74 грн. та за договором про надання споживчого кредиту № 5845965 від 13 серпня 2022 року на загальну суму 4801,59 грн. є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за вказаними договорами, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, щоб дозволили б суду перевірити правильність нарахування позивачем розміру заборгованості, відсотків за користування кредитними коштами.

Належних та допустимих доказів на підтвердження часткового погашення відповідачем заборгованості за договором про споживчий кредит № 100523634 від 01 березня 2023 року та за договором про надання споживчого кредиту № 5845965 від 13 серпня 2022 року суду не надано.

Позивачем не подано до суду клопотання про витребування доказів у первісних кредитодавців щодо підтвердження заборгованості зі сторони відповідача, оскільки позивач є фактором відповідно до вказаних договорів факторінгу.

Зважаючи на те, що позивачем, усупереч статей 12, 81 ЦПК України, що є його обов`язком, за допомогою належних доказів не підтверджено розмір заборгованості, заявлений до стягнення за договором про споживчий кредит № 100523634 від 01 березня 2023 року, за договором про надання споживчого кредиту № 5845965 від 13 серпня 2022 року, а тому наведене унеможливлює перевірити обґрунтованість позовних вимог у цій частині на предмет їх достовірності, а відтак і встановити розмір цієї заборгованості.

З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості (за тілом кредиту та відсотків) за договором про споживчий кредит № 100523634 від 01 березня 2023 року в розмірі 9312,74 грн., за договором про надання споживчого кредиту № 5845965 від 13 серпня 2022 року у розмірі 4801,59 грн., оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами позовних вимог в цій частині, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів наявності заборгованості відповідача перед позивачем в межах заявлених позивачем у позовній заяві позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ТОВ «ЄАПБ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 20930,00 грн. (9625,00 грн. + 5695,00 грн. + 5610,00 грн.).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з позову, поданого до суду 26 березня 2024 року, ціна позову позивачем визначена у сумі 62719,33 грн. Позивачем, згідно з платіжною інструкцією № 60753 від 05 березня 2024 року сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (а. с. 1).

Вимоги позову є частково задоволеними, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики № 78744775 від 13 лютого 2023 року, за договором про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року, за договором про надання фінансового кредиту № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року у розмірі 20930,00 грн., що складає 33,37 % від ціни позову.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 1010,44 грн. (3028,00 грн. * 33,37 %).

Керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 15, 19, 44, 48, 76-81, 89, 95, 128, 133, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282, 284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, будинок 30, місто Київ, 01032; ) заборгваність:

за договором позики № 78744775 від 13 лютого 2023 року у розмірі 9625 (дев`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок, з яких:

-5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок заборгованість за основною сумою боргу;

-4125(чотири тисячі сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок заборгованість за відсотками,

за договором про надання фінансового кредиту № 05374-12/2022 від 05 грудня 2022 року у розмірі 5695 (п`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок, з яких:

-3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок заборгованість за основною сумою боргу;

-2295(дві тисячі двісті дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок - заборгованість за відсотками,

за договором про надання фінансового кредиту № 36721-01/2023 від 28 січня 2023 року у розмірі 5610 (п`ять тисяч шістсот десять) гривень 00 копійок, з яких:

-3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок заборгованість за основною сумою боргу;

-2210(дві тисячі двісті десять) гривень 00 копійок - заборгованість за відсотками,

що складає загальну суму заборгованості у розмірі 20930 (двадцять тисяч дев`ятсот тридцять) гривень 00 копійок.

В іншій частині у задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, будинок 30, місто Київ, 01032; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1010 (одна тисяча десять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано протягом строку оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.