Справа № 461/1835/24 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/2490/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року 02 липня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 17 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Либідь», Львівської філії Кредитної спілки «Либідь», про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Либідь», Львівської філії Кредитної спілки «Либідь» у якому просив:

- cтягнути з Кредитної спілки «Либідь» (код ЄДРГІОУ 33779075) на його користь (ідент. № НОМЕР_1 ) пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договорами: №156/08 від 11.01.2008 р.; № 28/2008ЛФ від 12.03.2008 р.; № 71/2008ЛФ від 18.06.2008 р. про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок за період з 01.11.2022 по 31.01.2023 включно у розмірі 437218 грн. 80 коп.;

- стягнути з Кредитної спілки «Либідь» () на користь позивача (ідент. № НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 977531 грн. 00 коп. за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договорами: №156/08 від 11.01.2008 р.; № 28/2008ЛФ від 12.03.2008 р.; № 71/2008ЛФ від 18.06.2008 р. про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок.

Мотивуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 вказував, що 11.01.2008 між ним Кредитною спілкою «Либідь» було укладено договір №156/08 про внесення депозитного вкладу члена кредитної спілки на депозитний рахунок. 18 червня 2008 між Кредитною спілкою «Либідь» та ОСОБА_1 , укладено договір № 71/2008 ЛФ про внесення депозитного вкладу члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

Позивач вказував, що згідно укладених договорів про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок строк зворотності наступив: по договору №156/08 - 11.07.2009; по договору №28/2008 ЛФ - 12.09.2009 та по договору №71/2008 ЛФ - 18.12.2009. Відповідно до пункту 4.1 договору №156/08 від 11.01.2008 року; №28/2008 ЛФ від 12.03.2008 року та №71/2008 ЛФ від 18.06.2008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок, обов`язками спілки є: повернення депозиту та нараховані на нього проценти в сумі та в терміни обумовлені договором; дотримання умов договору.

Позивач стверджував, що в обумовлений у договорах строк, спілка депозитні вклади та нараховані відсотки за вказаними депозитними договорами не повернула. Зауважував, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02.04.2012 у цивільній справі № 2-851/11 встановлено порушення відповідачем умов договору: №156/08 від 11.01.2008; № 28/2008 ЛФ від 12.03.2008 та №71/2008 ЛФ від 18.06.2008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок та стягнуто з Кредитної спілки «Либідь» на користь ОСОБА_1 12815 грн 75 коп. боргу по депозитних вкладах; 6193 грн 85 коп. відсотків на суму вкладів депозитів; 2257 грн 13 коп. відшкодування збитків у зв`язку з інфляцією; 2686 грн 80 коп. пені, а всього 23953 грн 53 коп.

Крім того, позивач вказував, що на момент звернення до суду з даним позовом, у Голосіївському районному відділі ДВС у м. Києві відкрито виконавче провадження № 43546093 про стягнення з Кредитної спілки «Либідь» на користь останнього заборгованості у розмірі 23953 грн 53 коп. та тривають виконавчі дії, але боржник ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до укладених договорів. У договорах № 156/08 від 11.01.2008 р.; № 28/2008 ЛФ від 12.03.2008; №71/2008 ЛФ від 18.06.2008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок, у п. 2.7. встановлено, що у випадку несвоєчасного повернення депозиту та нарахованих на нього процентів, спілка виплачує члену КС пеню в розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день такого прострочення.

Оскільки зобов`язання повинно виконуватися належним чином, а у разі порушення виконання зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди, позивач вважає, що на його користь підлягає стягненню з відповідача пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договорами №156/08 від 11.01.2008, №28/2008ЛФ від 12.03.2008, №71/2008ЛФ від 18.06.2008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок, за період з 01.11.2022 по 31.01.2023 включно у розмірі 437218 грн 80 коп.

Окрім того, ОСОБА_1 стверджував, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за депозитними договорами, йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у погіршенні самопочуття, поведінки та емоцій, зміні свого звичайного способу життя, режиму праці і відпочинку. Оскільки, позивач був позбавлений можливості користуватися та вільно розпоряджатися належними йому грошовими коштами, останній оцінює спричинену йому моральну шкоду у розмірі 977531 грн 00 коп.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 17 червня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Либідь», Львівської філії Кредитної спілки «Либідь», про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та моральної шкоди - відмовлено.

Вказане рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що відмова суду у задоволенні позовних вимог на підставі того, що договірні зобов`язання між сторонами є розірвані на підставі рішення суду, суперечить тому, що виснувала Велика палата Верховного Суду у постанові від 25.01.2022 року у справі №761/16124/15-ц, згідно якої набрання законної сили рішення про присудження не змінює і не припиняє того зобов`язання до примусового виконання з якого присуджений боржник.

Зауважує, що описова частина рішення Галицького районного суду м. Львова від 02.04.2012 року у справі №2-851/11 не містить доказів того, що ним заявлена вимога про дострокове розірвання договорів, а в резолютивній частині цього рішення зазначено, що договори про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок достроково не розірвано.

Наголошує, що кредитна спілка не надала суду доказів на підтвердження правомірності неповернення йому грошових коштів згідно договорів.

Просить врахувати, що описаними в позовній заяві діями відповідача йому завдано моральної шкоди у виді страждань та принижень, а тому він не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог в цій частині.

Крім цього, звертає увагу, що у позовній заяві ним надано власні письмові свідчення про те, що на час звернення до суду з вимогам про стягнення пені та моральної шкоди, відповідачем грошове зобов`язання не виконано.

Апелянт констатує, що неможливість використовувати власні кошти на власний розсуд, в тому числі, й на лікування, харчування, покращення житлових умов тощо, щоденно завдає йому фізичного болю та душевних страждань. Стверджує, що протиправні дії відповідача негативно впливають на здоров`я, психіку, поведінку та відношення до життя.

Просить скасувати рішення ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що таку слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що якщо рішенням суду заборгованість за договором банківського вкладу стягнута у повному обсязі, вкладник має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення неустойки (пені). Позивачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів покладених в обґрунтування позовної заяви стосовно того, що позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Судом та матеріалами справи встановлено, що між Львівською філією кредитної спілки «Либідь» та позивачем ОСОБА_1 , як членом кредитної спілки, було укладено договори про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок (далі договори), а саме: №156/08 від 11.01.2008 року, №28/2008ЛФ від 12.03.2008 року та №71/2008ЛФ від 18.06.2008 року.

Згідно з договором №156/08 від 11.01.2008 року, позивач вносить депозитний вклад (далі депозит) до каси або на розрахунковий рахунок кредитної спілки, яка його приймає на умовах зворотності та платності, в розмірі 1000 грн. на строк 18 календарних місяців з дня внесення депозиту, зі сплатою 21% річних від суми розміщеного депозиту (ставка по депозиту).

Відповідно до договору №28/2008 від 12.03.2008 року, позивач вносить депозитний вклад (далі депозит) до каси або на розрахунковий рахунок кредитної спілки, яка його приймає на умовах зворотності та платності, в розмірі 5000 грн. на строк 18 календарних місяців з дня внесення депозиту, зі сплатою 23% річних від суми розміщеного депозиту (ставка по депозиту).

Договором №71/2008 від 18.06.2008 року встановлено, що позивач вносить депозитний вклад (далі депозит) до каси або на розрахунковий рахунок кредитної спілки, яка його приймає на умовах зворотності та платності, в розмірі 4000 грн. на строк 18 календарних місяців з дня внесення депозиту, зі сплатою 23% річних від суми розміщеного депозиту (ставка по депозиту).

Пунктом 2.7 кожного з наведених договорів передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення депозиту та нарахованих на нього процентів кредитна спілка виплачує члену кредитної спілки пеню в розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день такого прострочення.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 квітня 2012 року, яке набрало законної сили 13 квітня 2012 року (справа №2/1304/149/2012), стягнуто з КС «Либідь» на користь ОСОБА_1 12815 грн. 75 коп. - боргу по депозитних вкладах; 6193 грн. 85 коп. - відсотків на суму вкладів депозитів; 2257 грн. 13 коп. - відшкодування збитків у зв`язку з інфляцією; 2686 грн. 80 коп. - пені, а всього: 23953 грн. 53 коп.

04.06.2014 року державним виконавцем Бубелою А.М. ВДВС Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві відкрито виконавче провадження № 43546093 про примусове виконання виконавчого листа № 2/1304/149/2012, виданого Галицьким районним судом м. Львова, про стягнення з КС «Либідь» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 23953 грн. 53 коп.

У цій справі позивач, звертаючись до суду з позовом, співвідповідачем у справі, зокрема, визначив Львівську філію КС «Либідь».

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 ЦК України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза місцем її знаходження та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини перша, третя статті 95 ЦК України).

Філії та представництва, а також відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, у яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі № 760/32455/19.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Львівська філія КС «Либідь» є відокремленим підрозділом КС «Либідь», здійснює свою діяльність від імені та в інтересах КС «Либідь».

Отже, Львівська філія КС «Либідь» є відокремленим підрозділом, який не є юридичною особою, а отже не наділений цивільною-процесуальною дієздатністю, у зв`язку з чим не може виступати стороною у цивільному процесі, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі в частині вимог до філії.

Подібний висновок щодо застосування норм права наведено у постанові Верховного Суду від 06 березня 2024 року у справі № 295/6062/22.

Відповідно до статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 549 та частини другої статті 551 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 зазначено, що після розірвання договорів банківського вкладу в судовому порядку банк не звільняється від відповідальності за порушення виконання зобов`язань згідно зі статтею 625 ЦК України, частиною другою якої встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Після ухвалення рішення про розірвання договорів банківського вкладу та набрання ним законної сили між сторонами не існує споживчих правовідносин, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів, наявність якого підтверджене судовим рішенням, застосовуються приписи статті 625 ЦК України у разі його невиконання.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України).

Отже, передумовою для стягнення пені є порушення виконання грошового зобов`язання відповідачем.

З урахуванням вказаних правових норм та наявності судового рішення, за яким із відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість та таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, отже є грошовим зобов`язанням, суд дійшов висновку щодо наявності між сторонами грошових зобов`язань.

КС «Перше кредитне товариство» є фінансовою установою.

Згідно із ч.2 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансової послуги.

Звертаючись із позовною заявою ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги про стягнення пені тим, що кредитна спілка не виконала зобов`язань щодо своєчасного повернення депозиту та нарахованих на нього процентів, передбачених укладеними між сторонами договорами. Підставою для нарахування пені вказав приписи пункту 2.7 кожного з трьох укладених договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 долучив до позовної заяви розрахунок, відповідно до якого розмір пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 01.11.2022 по 31.01.2023 включно становить 437218 грн 80 коп.

Згідно з цим пунктом у разі порушення строків повернення депозитних коштів та нарахованих процентів, кредитна спілка повинна сплатити пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, яка нараховується на прострочену суму за кожен день прострочення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року в справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) зазначено, що після ухвалення судового рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 04 грудня 2014 року (справа № 320/9186/14-ц), яке набрало законної сили 25 березня 2015 року, розірвано договори банківського вкладу, тому між сторонами, кожним із вкладників та банком, припинилися договірні правовідносини з договорів банківського вкладу. Після ухвалення рішення про розірвання договорів банківського вкладу та набрання ним законної сили між сторонами не існує споживчих правовідносин, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів, наявність якого підтверджене судовим рішенням, застосовуються приписи статті 625 ЦК України у разі його невиконання.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 квітня 2012 року встановлено, що строк дії договору про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок від 11 січня 2008 року № 156/08 сплив 11 липня 2009 року, договору від 12 березня 2008 року № 28/2008ЛФ 12 вересня 2009 року, а договору від 18 червня 2008 року № 71/2008ЛФ 18 грудня 2009 року.

Тобто між сторонами припинилися договірні правовідносини з банківського вкладу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій про те, що після ухвалення рішення Галицьким районним судом м. Львова від 02 квітня 2012 року в справі № 2-851/11 між сторонами не існує споживчих (договірних) правовідносин, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів, наявність якого підтверджена судовим рішенням, застосовується стаття 625 ЦК України.

Отже, з моменту розірвання (припинення) договорів про внесення депозитного вкладу пеня не нараховується, як і припиняється нарахування передбачених договором процентів.

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 05 червня 2024 року в справі № 757/36706/20 (провадження № 61-3568св23) від 23 жовтня 2024 року в справі № 461/5375/23 (провадження № 61-8883св24).

Доводи касаційної скарги про те, що пунктом 2.7 укладених договорів передбачено, що кредитна спілка сплачує на користь вкладника пеню в розмірі облікової ставки Національного Банку України поза межами строку депозитного договору в разі несвоєчасного повернення депозиту, є самовільним тлумаченням договору.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі посилається на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20), від 25 січня 2022 року в справі № 761/16124/15-ц (провадження № 14-184цс20), про те, що набрання законної сили рішенням про присудження коштів не змінює і не припиняє того зобов`язання, до примусового виконання з якого присуджений боржник.

Однак, предметом позову в справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20), яку Велика Палата Верховного Суду розглянула 26 січня 2021 року, було визнання договору поруки припиненим та про визнання договору поруки частково недійсним, що свідчить про відмінність правовідносин у справі № 522/1528/15-ц та справи, що переглядається.

У справі № 761/16124/15-ц (провадження № 14-184цс20) Велика Палата Верховного Суду постановою від 25 січня 2022 року відмовила в стягненні пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» з тих підстав, що в період запровадження в банку тимчасової адміністрації та початку процедури його ліквідації не допускається стягнення коштів з банку, зокрема на підставі рішення суду.

Тобто правовідносини в справі № 761/16124/15-ц стосуються відмінного від цієї справи характеру пені та порядку її стягнення, що виключає подібність правовідносин зі справою, що переглядається.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то слід вказати наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Необхідною умовою для відшкодування моральної шкоди є доведення позивачем перед судом факту протиправної поведінки відповідача, наявність самої моральної шкоди, її розмір та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц сформулювала висновок про те, що, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, зокрема в справі про порушення банком зобов`язання з повернення вкладу, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 461/5375/23 (провадження № 61-8883св24) стягнено з КС «Либідь» на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Постановою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року в справі № 461/3613/24 стягнено з КС «Либідь» на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 реалізував у провадженні № 461/5375/23, 461/3613/24 право на відшкодування моральної шкоди за несвоєчасне повернення вкладів за договорами від 11 січня 2008 року № 156/08, від 12 березня 2008 року № 28/2008ЛФ та від 18 червня 2008 року № 71/2008ЛФ.

Чинним законодавством не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди за одним і тим самим фактом порушення прав (висновки в постановах Верховного Суду від 05 березня 2024 року в справі № 686/23937/23, від 13 листопада 2023 року в справі № 686/13017/22, від 18 серпня 2023 року в справі № 686/10621/22, від 13 липня 2023 року в справі № 686/13391/22, від 22 листопада 2022 року в справі № 686/28957/21-ц, від 07 вересня 2022 року в справі № 686/19070/21).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до Львівської філії КС «Либідь» скасуванню, провадження у цій частині закриттю, рішення суду першої інстанції в решті слід залишити без змін.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 255, ст.. ст.. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Провадження у справі № 461/1835/24 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Львівської філії кредитної спілки «Либідь» про стягнення коштів за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання закрити.

В решті рішення Галицького районного суду м.Львова від 17 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02.07.2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.