Справа № 643/6875/25
Провадження № 2/643/3671/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Кашуби Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

у с т а н о в и в :

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Салтівського районного суду міста Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилалася, що перебувала з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №778, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.10.2024 було розірвано. Зазначила, що у шлюбі в них з відповідачем народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач має стабільний заробіток, має можливість в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина, але ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Посилалася, що раніше відповідач надавав допомогу на утримання сина, але несвоєчасно, нерегулярно та не в повному обсязі. Зазначила, що на харчування, лікування, одяг, оздоровлення, розвиток дитини коштів не вистачає, вона самостійно не в змозі забезпечити дитині гідний рівень життя, син потребує матеріальної допомоги з боку батька. Зазначила, що відповідач є людиною працездатного віку, зобов`язань щодо стягнень аліментів за виконавчими листами не має, в нього є можливість надавати кошти на утримання сина, але він ухиляється від матеріального забезпечення дитини в добровільному порядку, тому вона вимушена звертатися до суду з вказаним позовом.

Аргументи учасників справи

19 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Грайворонського І.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не заперечує проти задоволення позовну заяву ОСОБА_1 частково, а саме, в частині стягнення з відповідача на утримання спільного з ОСОБА_1 сина - ОСОБА_3 в розмірі 16,5 % від доходу відповідача. В обґрунтування обраної позиції зазначено, що ОСОБА_2 добровільно систематично виконує батьківський обов`язок по утриманню спільної з позивачкою дитини - ОСОБА_3 , на підтвердження чого надає суду копії банківських платіжних інструкцій про переказ позивачці аліментів на утримання дитини, а також додаткових витрат на заняття ним англійською мовою, канцелярське приладдя, подарунки та квіти вчителю в необхідних сумах від 255,00 грн до 1 800,00 грн. Зазначив, що щомісячна добровільна сплата аліментів на ОСОБА_4 становить 4 000,00 грн, що більше ніж установлений державою мінімум (3 196,00 грн). Посилався, що окрім спільної з позивачкою дитини, відповідач ОСОБА_2 є батьком та утримує ще одну дитину - ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у відносинах з ОСОБА_6 .Крім того, посилався, що відповідач утримує матір ОСОБА_7 , що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 років, відповідно до ст. 84 СК України. Зазначив, що єдиним джерелом доходу відповідача є заробітна плата, яку він отримує, працюючи на Державному підприємстві «Завод імені В.О. Малишева». Як про це зазначає відповідач у відзиві, нерухомого майна він не має, його середньорічна заробітна плата за 2 роки після вирахування податку на доходи фізичних осіб становить 30 217,48 гривень, з яких: 26515,88 грн - за 2024 рік та 33 919,07 грн - за 3 місяці 2025. Посилався, що відповідач не відмовлявся та не відмовляється сплачувати аліменти на утримання спільного з позивачкою сина ОСОБА_4 , що підтверджується наданими копіями квитанції, відсутністю за даними вебпорталу «Судова влада» судового рішення чи наказу про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 , відомостями Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, що є інформаційними вебпорталами загального доступу. Також відсутній з позивачкою договір про добровільну сплату аліментів або які-небудь письмові домовленості щодо розміру чи періодичності сплати відповідачем аліментів та додаткових витрат на сина крім позову у даній справі. Просив суд урахувати наявність у позивачки доходів, що дозволили їй придбати на підставі договору купівлі-продажу та зареєструвати за собою в цьому році автомобіль бізнес-класу марки BMW моделі X5, 2010 р.в., чорного кольору, що має VIN НОМЕР_1 (дата операції 29.01.2025 в територіальному сервісному центрі 6350). Таким чином, посилався, що відповідач не приховує свої доходи, не відмовляється від подальшої добровільної сплати аліментів та додаткових витрат на утримання малолітнього сина, але просить суд визначити розмір щомісячних платежів з урахуванням наведених вище обставин, що передбачено нормою ст. 182 Сімейного кодексу України.

Рух справи

Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 05 травня 2025 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, про обставини, на які вона посилається в обґрунтування пред`явлених позовних вимог пояснила, як воно викладено у позовній заяві, просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Грайворонський І.В. у судовому засіданні підтримали позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. Відповідач ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив, що він винаймає житло на підставі договору оренди житла, внаслідок чого несе щомісячні витрати в сумі 5000,00 гривень, посилався, що він несе витрати з утримання матері його сина ОСОБА_9 , у зв`язку з перебуванням останньої у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Посилався, що його дохід на місяць становить суму в розмірі 26 000,00 гривень.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 778, що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 14 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 7).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 червня 2014 року, про що зроблений відповідний актовий запис за №778 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, - розірвано (а.с. 9).

У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис №42, та що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 11 січня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с. 8).

Обставина того, що малолітній син сторін проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 не оспорюється відповідачем у справі.

Відповідно до копії квитанції №1/646792 від 07.05.2025 ОСОБА_2 було сплачено суму 4000,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку Аліменти на дитину (а.с. 35); згідно з копією квитанції №1/386964 від 07.04.2025 ОСОБА_2 було сплачено суму 4000,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку Аліменти на дитину (а.с. 35 зворот); згідно з копією квитанції №1/567397 від 07.03.2025 ОСОБА_2 було сплачено суму 4000,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку Аліменти на дитину (а.с. 36); згідно з копією квитанції №1/992896 від 07.02.2025 ОСОБА_2 було сплачено суму 4000,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку Аліменти на дитину (а.с. 36 зворот); згідно з копією квитанції №1/083941 від 07.01.2025 ОСОБА_2 було сплачено суму 4000,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку Аліменти на дитину (а.с. 37); згідно з копією квитанції №1/245947 від 06.12.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 4000,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку Аліменти на дитину (а.с. 37 зворот); згідно з копією квитанції №1/411894 від 07.10.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 4000,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку Аліменти на дитину (а.с. 38), квитанції №1/632573 від 06.09.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 4000,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку Аліменти на дитину (а.с. 38 зворот).

Відповідно до копії платіжної інструкції №139237037 від 03.05.2025 ОСОБА_2 було переказано суму 2500,00 грн (а.с. 39); згідно з копією платіжної інструкції №106015881 від 03.05.2025 ОСОБА_2 було переказано суму 1800,00 грн (а.с. 40); згідно з копією платіжної інструкції №106015881 від 03.05.2025 ОСОБА_2 було переказано суму 1800,00 грн (а.с. 46); згідно з копією платіжної інструкції №0.0..1 від 17.09.2024 ОСОБА_2 було сплачено 1800,00 грн як оплату за надання послуг, ОСОБА_3 (а.с. 41 зворот).

Відповідно до копій квитанції №1/444196 від 07.10.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 1800,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку на заняття (а.с. 40 зворот); згідно з копією квитанції №1/741289 від 07.11.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 1800,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку на заняття дитини (а.с. 41); згідно з копією квитанції №1/901743 від 07.11.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 700,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку ОСОБА_10 на зошити (а.с. 42); згідно з копією квитанції №1/136657 від 15.12.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 700,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку ОСОБА_10 (а.с. 42 зворот); згідно з копією квитанції №1/512318 від 24.12.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 255,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку ОСОБА_10 (а.с. 43); згідно з копією квитанції №1/136657 від 15.12.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 700,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку ОСОБА_10 (а.с. 43 зворот); згідно з копією квитанції №1/330377 від 27.09.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 150,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку на подарок учителю (а.с. 44); згідно з копією квитанції №1/389841 від 09.09.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 700,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку за зошити для школи для дитини (а.с. 44 зворот); згідно з копією квитанції №1/444196 від 07.10.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 1800,00 грн, призначення платежу: переказ коштів на заняття (а.с. 46 зворот); згідно з копією квитанції №1/741289 від 07.11.2024 ОСОБА_2 було сплачено суму 1800,00 грн, призначення платежу: переказ коштів з рахунку переказ коштів на заняття (а.с. 47).

Що стосується копії платіжної інструкції №0.0..1 від 17.09.2024, яка міститься на а.с. 47 зворот, згідно з якою ОСОБА_2 було сплачено 1800,00 грн як оплату за надання послуг, то суд даний доказ не бере до уваги, позаяк аналогічна копія платіжної інструкції міститься на а.с. 41 зворот.

Копію платіжної інструкції №Р24АD9974 від 01.09.2024, згідно з якою ОСОБА_2 було переказано кошти в сумі 100,50 грн, призначення платежу: за квіти для вчителя, яка міститься на а.с. 45, то суд даний доказ відхиляє, як неналежний, позаяк даний доказ не містить відомостей щодо предмету доказування.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердила обставини того, що відповідачем ОСОБА_2 сплачувалися грошові кошти на утримання їх сина ОСОБА_3 відповідно до наданих відповідачем копії квитанцій та платіжних доручень.

Як убачається з довідки про доходи №002-16/017/2368 від 12.05.2025, ОСОБА_2 працює на Держаному підприємстві «Завод імені В.О. Малишева» та займає посаду начальника дільниці вузлового загального складання і теплоізоляції, його дохід за січень 2025 року склав 39 740,37 гривень, з яких 7 153,27 гривень утримано в рахунок ПДФО, за лютий 2025 року 41 650,00 гривень, з яких 7 497,00 гривень утримано в рахунок ПДФО, за березень 2025 року 42 307,14 гривень, з яких 7 615,29 гривень утримано в рахунок ПДФО, за квітень 2025 року 41 761,37 гривень, з яких 7 517,05 гривень утримано в рахунок ПДФО.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 22 грудня 2023 року Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , про що складено актовий запис № 819, батьками якого записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_6 (а.с. 51).

Відповідно до копії заяви, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренком Т.А. 15.05.2025, ОСОБА_6 підтвердила, що ОСОБА_2 належним чином утримує її, яка перебуває у відпустці по догляду за їх спільною дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 34).

Відповідно до копії Договору оренди житлового приміщення від 02 листопада 2023 року, укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , ОСОБА_11 здає, а ОСОБА_6 приймає в тимчасове користування 2кімнатну квартиру, загальною площею 45,5 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У п. 6 Договору сторони погодили, що орендна плата за використання квартири та майна становить 5 000,00 грн у місяць (а.с. 49-50).

Як убачається з копії наказу директора макрорегіонального управління АТ КБ «ПриватБанк» № Е.НА-ПО-2024-11207160 (11207159) від 14.03.2024, ОСОБА_6 надано відпустку по догляду за дитиною до 3-х років з 07.03.2024 по 05.12.2026 на 1004 календарних дня (а.с. 52).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.

Положеннями ст. 150 СК України унормовано обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За правилами ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аналогічна норма закріплена в положеннях п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

З наведених вимог законодавства убачається, що аліменти на утримання однієї дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходжу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, є мінімальним гарантованим розміром аліментів.

Як установлено судом та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю матір`ю та перебуває на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем під час судового розгляду.

Відповідачем було надано суду підтвердження того, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у добровільному порядку за період з 2024 року по 2025 рік, чого не заперечувала у судовому засіданні позивач.

З приводу копії нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_6 , яка міститься при матеріалах справи та на яку, як на доказ в обґрунтування обставин, викладених у відзиві посилається відповідач та його представник, то суд не бере її до уваги, позаяк оригіналу такої заяви відповідачем на вимогу суду надано не було, а її копія є неналежної якості та не засвідчена у встановленому законом порядку. Більш того, ОСОБА_6 як свідок судом не допитувалася, про кримінальну відповідальність відповідно до вимог ст. 384, 385 КК України не попереджалася, до присяги не приводилася. Клопотань про виклик та допит ОСОБА_6 як свідка відповідачем та його представником не заявлялося. Більш того, нотаріус, посвідчуючи заяву ОСОБА_6 , підтвердив лише справжність її підпису, обставин, викладених у заяві ОСОБА_6 не перевіряв.

З огляду на викладене, доказів на підтвердження обставин перебування ОСОБА_6 на утриманні відповідача ОСОБА_2 суду не надано.

Що стосується посилань відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні на те, що він щомісячно несе витрати по сплаті орендної плати за квартиру в розмірі 5000,00 грн, то суд враховує, що відповідно до копії Договору оренди житлового приміщення від 02 листопада 2023 року, договір оренди житлового приміщення укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . Згідно з п. 1.1 Договору ОСОБА_11 здає, а ОСОБА_6 приймає в тимчасове користування 2кімнатну квартиру, загальною площею 45,5 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, відповіадч ОСОБА_2 не є стороною даного договору та, відповідно, орендарем вказаного житлового приміщення.

Доказів на підтвердження обставин того, що ОСОБА_2 несе витрати по сплаті орендної плати за вказаним вище договором оренди суду не надано, а відтак, такі обставини відповідачем жодними належними, допустимими та достовірними доказами не доведені.

З приводу наданих відповідачем платіжних інструкцій №Р24АD6114 від 22.03.2025, №Р24АD8296 від 18.09.2024, №Р24АD3492 від 18.12.2024, №Р24АD4940 від 15.11.2024, №Р24АD4940 від 15.11.2024, №Р24АD7166 від 20.02.2025, №Р24АD4634 від 21.05.2025, №Р24АD3399 від 14.06.2024, №Р24АD8304 від 17.07.2024, №Р24АD3535 від 08.08.2024, №Р24АD5580 від 10.05.2024, №Р24АD3995 від 15.04.2024, то суд їх відхиляє, як неналежні докази, позаяк платником грошових коштів в останніх зазначена ОСОБА_6 , відомостей щодо отримувача вказаних грошових коштів та їх цільова приналежність надані суду платіжні інструкції не містять, а відтак, надані суду платіжні інструкції не містять у собі жодних відомостей щодо предмету доказування.

Що стосується посилань відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що він просить врахувати наявність у позивача доходів, які дозволяють їй придбати автомобіль ВМW моделі Х5, 2010 року випуску, на підтвердження чого він надає відповідь Головного сервісного центру МВС від 15.05.2025, то суд зважає на те, що в розумінні вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів не ураховує матеріальне становище отримувача аліментів, натомість суд ураховує, серед іншого, матеріальне становище дитини та матеріальне становище платника аліментів; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Відтак, посилання відповідача на врахування судом при визначенні розміру аліментів матеріального становища позивачки суд відхиляє як неспроможні.

Відтак, визначаючи розмір аліментів, що підлягають сплаті на користь позивача на утримання малолітнього сина, суд ураховує, що ОСОБА_2 працевлаштований, має стабільний заробіток, має на утриманні ще одну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ураховуючи викладені вище обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, стан здоров`я дитини, прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» для дітей віком від 6 до 18 років, суд вважає за необхідне встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 01 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 травня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_6 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 15 липня 2025 року.

Суддя: Я.Ю. Семенова