Справа № 630/590/25
Провадження № 2-о/630/28/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Сухорукова І.М.,

з участю секретаря Дубрової А.І.,

представника заявника Дем`яненко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Люботинська міська рада Харківської області, про встановлення фатку, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Дем`яненко О.О. звернулася до суду із даною заявою, в якій просила встановити факт, що заявник ОСОБА_1 постійно проживав з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

На обгрунтування заяви вказано, що ОСОБА_2 був батьком заявника та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 залишив заповіт на користь заявника. Після смерті матері у 2016 році заявник разом зі своєю дружиною переїхали до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 прийняв спадщину автоматично на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, та до нотаріуса із відповідною заявою не звертався. Проте, після спливу шестимісячного строку ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ХРНО Омельницького Н.В. з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, проте отримав розяснення, що оскільки документально неможливо підтвердити місце мешкання заявника зі спадкодавцем, факт спільного проживання заявника та його батька на момент смерті останнього необхідно встановити у судовому порядку.

Ухвалою від 27 травня 2025 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 03 червня 2025 року було витребувано докази у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Омельницької Н.В.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що заявник з 2017 року разом зі своєю дружиною, будучи зареєстрованим у місті Харкові, постійно проживав у АДРЕСА_1 , зі своїм батьком ОСОБА_2 , вели спільне господарство, допомагали батьку та доглядали його в силу похилого віку та поганого стану здоров`я. Батько склав заповіт щодо усього свого майна на заявника. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявника помер, і заявник організовував похорон, після чого продовжив жити у будинку батька, прийнявши спадщину шляхом проживання. Оформити спадщину заявник не може, оскільки він до цього часу зареєстрований за іншою адресою, і без встановлення даного факту спільного проживання, нотаріус не має права видавати заявнику свідоцтво про право на спадщину. В силу заповіту інших спадкоємців окрім заявника немає.

Представник заінтересованої особи Люботинської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами. Заперечень на заяву не подав, про наявність спору не повідомив.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що вона є двоюрідною сестрою завника ОСОБА_1 , а померлий ОСОБА_2 приходився їй дядьком. Дядько разом із дружиною ОСОБА_4 проживали в Люботині по АДРЕСА_1 .Після того, як Раїса померла у 2016 році, ОСОБА_2 попросив ОСОБА_1 переїхати до нього у ОСОБА_5 жити і допомагати і ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_6 переїхав до нього у 2017 році де жили разом,вели спільний побут та хздили на роботу у Харків з ОСОБА_5 кожен день. ОСОБА_2 помер у вересні 2024 року і за місць до смерті перестав виходити з дому, ОСОБА_6 годувала його та прала його речі. ОСОБА_1 постійно жив з ОСОБА_2 на момент смерті останнього і організовував похорон.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_1 приходився їй племінником, ОСОБА_2 був зятем, а дружина ОСОБА_2 . Раїса, приходилася їй сестрою. ОСОБА_2 і ОСОБА_4 мешкали удвох в ОСОБА_5 і ОСОБА_4 померла у 2016 році. ОСОБА_1 переїхав жити до батька ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_6 у м.Люботин у 2017 році. Вона часто бачла по вихідним ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки вони мешкають через дві вулиці від неї. На момент смерті ОСОБА_2 його син ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_6 постійно мешкав разом з батьком, вели спільне господарство, доглядали батька. Похорон організовував ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що є дружиною заявника ОСОБА_1 , і вони спочатку мешкали разом, а також з її молодшою дочкою у м.Харкові. У 2016 році померла мати ОСОБА_1 і батько чоловіка ОСОБА_2 казав, що йому тяжко жити одному і просив переїхати до нього. Вони, невдовзі після смерті матері заявника так і зробили, і переїхали жити до ОСОБА_2 у м.Люботин, а у Харкові на її квартирі залишилася мешкати її молодша дочка з власною родиною. П`ять років вони їздили на роботи кожен день з ОСОБА_5 на ОСОБА_9 , а потім чоловік пішов на пенсію і вони залишилися жити у Люботині в будинку ОСОБА_2 , який періодично лікувався від захворювань шлунку, а потім помер у вересні 2024 року. За місяць перед смертю ОСОБА_2 майже не пересувався, вони з чоловіком здійснювали за ним догляд. До смерті ОСОБА_2 і після його смерті вона разом з чоловіком постійно мешкаи в його будинку у АДРЕСА_1 .

Суд, вислухавши представника заявника,свідків, з`ясувавши всі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено докази, на підставі яких вбачається наступне.

Згідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , батьками заявника ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (а.с. 12)

ОСОБА_1 та ОСОБА_11 уклали шлюб 11.01.2008р., прізвище подружжя: ОСОБА_12 (а.с. 9)

ОСОБА_2 був забудовником та власником житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 (а.с. 19-25)

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13)

ОСОБА_1 станом на 08.04.2025 зареєстрований у АДРЕСА_2 з 2010 року. Разом із ним зареєстровані ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (а.с. 8)

ОСОБА_17 06.05.2022 зареєструвалася у якості ВПО за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 11)

ОСОБА_8 13.05.2022 зареєструвалася у якості ВПО за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 10)

Згідно акту ОСН «Героїв Афганців» від 07.04.2025, підписаному головою ОСН та двома членами ОСН і завіреного печаткою Люботинської міської ради від 10.04.2025, ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 постійно проживав разом з ним за адресою АДРЕСА_1 , і вели спільне господарство. (а.с. 14)

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .(а.с. 16)

За своє життя, ОСОБА_2 20.03.2023 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Омельницькою Н.В., яким заповів усе своє майно, у тому числі житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с. 17-18, 42-45)

ОСОБА_1 08.04.2025, маючий реєстрацію у АДРЕСА_2 , зареєструвався у якості ВПО за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 7)

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Під час розгляду даної цивільної справи судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, а також поясненнями свідків, що спадкодавець ОСОБА_2 залишив заповіт на випадок своєї смерті на свого сина ОСОБА_1 , який, разом зі своєю дружиною тривалий час постійно проживав разом зі спадкодавцем, у тому числі й на момент смерті спадкодавця, і продовжив проживати у будинку спадкодавця після смерті останнього. Разом із цим, заявник ОСОБА_1 залишався зареєстрованим за іншою адресою у місті Харкові, проте, його дружина зареєструвалася як ВПО за адресою мешкання ОСОБА_2 ще за час його життя у 2022 році. Таким чином, хоча ОСОБА_1 мав інше місце реєстрації, він фактично проживав із ОСОБА_2 та прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем.

Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації його права на оформлення за собою спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Іншим шляхом ефективний захист права ОСОБА_1 неможливий.

Заявник є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , а заінтересована особа територіальна громада в особі ЛМР проти заявлених вимог не заперечує та про спір щодо спадкового майна не заявляє.

За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задоволити, оскільки вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та підтверджені письмовими доказами і поясненнями свідків, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216-1218,1268,1269,1270 ЦК України, керуючись ст.ст.258,259,263-265,268,315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Люботинська міська рада Харківської області, про встановлення фатку, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно проживав із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14.07.2025 року.

Сторони:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , зареєстрований у якості ВПО: АДРЕСА_1

Заінтересована особа: Люботинська міська рада Харківської області, 62433, м.Люботин, вул. Слобожанська, буд.26

Суддя І.М. Сухоруков