Справа № 308/8854/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Хамник М.М.,

за участю секретаря судових засідань - Камілли В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 22.06.2025 надійшла скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця Ярошевського Д. А. при виконанні виконавчого листа №308/14143/15-ц (виконавче провадження ВП НОМЕР_1, ідентифікатор доступу: В1А858ЕЗВ275) про стягнення з приватного нотаріуса Кузьо Галини Василівни на користь ОСОБА_3 , спадкоємцем якої є малолітня дитина - ОСОБА_1 , суми 1277669,18грн.

Свою скаргу мотивує тим, що в матеріалах виконавчого провадження наявна інформація про те, що боржник ОСОБА_4 отримувала дохід, однак, незважаючи на це, на виконання судового рішення не було сплачено жодного платежу. Цей факт свідчить про необхідність вжиття виконавцем активних заходів для виконання рішення суду, чого зроблено не було.

18.05.2025 року заявником, як законним представником стягувача ОСОБА_1 , було направлено приватному виконавцю Ярошевському Д.А. на його офіційну електронну адресу клопотання, підписане КЕП, щодо вжиття заходів примусового виконання.

13.06.2025 року було повторно направлено виконавцю нагадування електронною поштою про необхідність розгляду поданого клопотання та надання відповіді по суті, однак ці звернення залишено без будь-якої реакції.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 просить визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Ярошевського Д.А. щодо ненадання відповіді на клопотання від 18.05.2025року та зобов`язати приватного виконавця Ярошевського Д.А. розглянути вказане клопотання та надати обґрунтовану відповідь стягувачу.

Ухвалою суду від 26.06.2025 відкрито провадження у справі за вказаною скаргою. Призначено судовий розгляд скарги на 07 липня 2025.

У судове засідання стягувач не з`явився.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Про час та місце проведення розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Приватний виконавець Ярошевський Д.А. в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву, якою долучив копію відповіді від 21.05.2025, адресованої на запит ОСОБА_1 з доказами надісланні її заявнику засобами електронної пошти, та просив врахувати її при прийнятті судом рішення по справі.

Відповідно до п.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою учасників провадження, фіксація судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів скарги на виконанні у приватного виконавця Ярошевського Д.А. перебуває виконавче провадження ВП НОМЕР_1 від 27.12.2019 з примусового виконання виконавчого листа №308/14143/15-ц про стягнення з приватного нотаріуса Кузьо Галини Василівни на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики МК №4 від 27.01.2014 у сумі 1277669,18грн.

Постановою від 27.12.2019 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2020 №308/14143/15-ц замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_5 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.09.2023 №308/14143/15-ц замінено стягувача ОСОБА_5 на ОСОБА_1 .

Як зазначає стягувач у скарзі на виконання судового рішення не було сплачено жодного платежу, що на його думку свідчить про невжиття виконавцем активних заходів для виконання рішення суду. У зв`язку з цим 18.05.2025 року заявником, як законним представником стягувача ОСОБА_1 , було направлено приватному виконавцю Ярошевському Д.А. на його офіційну електронну адресу клопотання щодо вжиття заходів примусового виконання, зокрема щодо звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України; проведення виїзної оцінки майна боржника; направлення звернення до правоохоронних органів за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

13.06.2025 року було повторно направлено виконавцю нагадування електронною поштою про необхідність розгляду поданого клопотання та надання відповіді по суті, однак ці звернення залишено без відповіді та вжиття відповідних заходів.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Вказане право на оскарження передбачено й ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження, мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, надавати усні та письмові пояснення, та користуватися іншими правами, наданими законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

З метою своєчасного та ефективного виконання судового рішення вказана стаття також передбачає права виконавця під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; звертатися до суду із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком та здійснювати інші повноваження передбачені законом

У постанові від 18 березня 2019 року у справі № 21/303-08 Верховний Суд зазначив, що, «відповідно до частин першої, п`ятої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Частиною другою статті 36 зазначеного Закону визначено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до частини восьмої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ, виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше, ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника; не рідше, ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника

При цьому сам факт здійснення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приватним виконавцем Ярошевським Д.А. не надано ні стягувачу, а ні суду доказів про вчинення виконавчих дій щодо розшуку майна боржника та встановлення майнового стану останнього, проведення перевірки майнового стану боржника ОСОБА_4 в порядку і з періодичністю, встановленими ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», вжиття інших передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень. Зазначене свідчить про неналежне виконання виконавцем обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

Щодо листа від 21.05.2025, який у день розгляду справи долучено приватним виконавцем Ярошевським Д.А., то він також не спростовує вищенаведені доводи. Крім того, помилково надісланий на електронну пошту, яка заявнику не належить. Так в електронному листі вказана електронна адреса отримувача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як вірною є - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Щодо повторної відповіді на запит, яка виконавцем надіслана на дійсну адресу заявника 04.07.2025, - то такий лист не містить вкладення, а отже також не може бути доказом належного виконання приватним виконавцем свого обов`язку щодо інформування стягувача про хід виконання виконавчого провадження.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Уразі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити дії підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 260, 448, 450, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити дії - задоволити повністю.

Визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця Ярошевського Д.А. щодо ненадання відповіді на клопотання стягувача ОСОБА_1 від 18.05.2025року.

Зобов`язати приватного виконавця Ярошевського Д.А. розглянути клопотання стягувача ОСОБА_1 від 18.05.2025року та надати відповідь стягувачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник