Справа № 750/5856/25
Провадження № 2/750/1858/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2025 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення трудових відносин,
у квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення трудових відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 січня 2006 року позивача, обрано директором ТОВ «ХІМРЕЗЕРВ-ЧЕРНІГІВ ЛТД», призначено відповідальною особою за проведення державної реєстрації ТОВ «ХІМРЕЗЕРВ-ЧЕРНІГІВ ЛТД». Згідно з 17.01.2025 позивач звернувся з заявою про звільнення з посади директора ТОВ «ХІМРЕЗЕРВ-ЧЕРНІГІВ ЛТД» за власним бажанням (стаття 38 Кодексу законів про працю України) 06 лютого 2025 року. Проте на дату подачі позову засновник (учасник) ТОВ «ХІМРЕЗЕРВ-ЧЕРНІГІВ ЛТД» ОСОБА_2 порушив право на працю Позивача, а саме право на припинення трудових відносин, як його невід?ємну складову частину, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 травня 2025 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Згідно з вимогами статей 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМРЕЗЕРВ-ЧЕРНІГІВ ЛТД» від 10 січня 2006 року, позивача обрано директором ТОВ «ХІМРЕЗЕРВ-ЧЕРНІГІВ ЛТД», призначено відповідальною особою за проведення державної реєстрації ТОВ «ХІМРЕЗЕРВ-ЧЕРНІГІВ ЛТД».
Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дата державної реєстрації ТОВ «ХІМРЕЗЕРВ-ЧЕРНІГІВ ЛТД» - 28.03.2006.
Одноосібним засновником (учасником) ТОВ «ХІМРЕЗЕРВ-ЧЕРНІГІВ ЛІД» являється ОСОБА_2 - розмір статутного капіталу 35 000,00 грн.
17.01.2025 позивач звернувся з заявою про звільнення з посади директора ТОВ «ХІМРЕЗЕРВ-ЧЕРНІГІВ ЛТД» за власним бажанням (стаття 38 Кодексу законів про працю України) 06 лютого 2025 року, відправивши вказану заяву засновнику (учаснику) ТОВ «ХІМРЕЗЕРВ-ЧЕРНІГІВ ЛТД» ОСОБА_2 поштою з описом вкладення рекомендованим листом за адресою його місця проживання, проте відправлення не було вручено адресату та повернуто відправнику у зв?язку з закінченням встановленого терміну зберігання.
Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Припинення трудового договору може мати місце лише з підстав, передбачених законодавством.
Відповідно до часини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
У частині другій статті 22 КЗпП України встановлено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.
Підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника, відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України.
Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням.
Законодавством України визначено право особи вільно обирати собі місце роботи та припиняти трудові відносини за власним бажанням, будь-яких обмежень не допускається, оскільки це порушує невід`ємне право особи на вільний вибір праці.
Особливість звільнення директора товариства полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.
За положеннями статті 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.
Відповідно до КЗпП України встановлено загальні вимоги до порядку розірвання трудових відносин, не враховуючи специфіку становища керівника господарського товариства. По суті, директор об`єднує в собі і статус найманого працівника (який визначається на підставі норм трудового права) і статус виконавчого органу господарського товариства (який визначається на підставі норм корпоративного права). Ні норми трудового договору, ні положення Статуту не повинні погіршувати становище директора порівняно з тим обсягом гарантій, наданих йому трудовим законодавством. Тобто, директор завжди може скористатися статтею 38 КЗпП України та ініціювати розірвання трудового договору за власним бажанням.
У ході судового розгляду встановлено, що позивач вчинив, передбачені статтею 38 КЗпП України та Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» дії, необхідні для припинення трудових відносин, однак трудові відносини розірвано не було. Тобто існує порушення права позивача на припинення трудових відносин.
Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.
За встановлених у справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає.
Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд припинити свої трудові відносини директора з відповідачем. Тобто, пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між позивачем та відповідачем оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості скористатися своїм правом на звільнення за власним бажанням, виходячи з неможливості проведення загальних зборів товариств.
За змістом статей 221, 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення.
Відповідно до вимог частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач не бажає працювати на посаді директора ТОВ «ХІМРЕЗЕРВ-ЧЕРНІГІВ ЛТД», про що надав 17 січня 2025 року письмову заяву про звільнення, суд дійшов висновку, що позов про припинення його трудових відносин з цим товариством на підставі частини першої статті 38 КЗпП України, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про припинення трудових відносин - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя