Справа №487/3741/21
Провадження №2/487/874/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В.., за участю секретаря судового засідання Барської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2021 АТ «Сенс Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

В позовній заяві позивач зазначає, що 27.06.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту №670АІ2 на купівлю автотранспортних засобів.

Відповідно до п.1.1. ст.1 кредитного договору, кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 185010 грн. з процентною ставкою 15,1% річних, строком до 26 червня 2020 року, із помісячним погашенням кредиту, відповідно до обумовленого графіку.

Відповідно до п.1.2. ст.1 кредитного договору, кредит надається позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки HYNDAI SONATA 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , згідно з договором №7 купівлі-продажу автомобіля з використанням банківського кредиту 15.06.2013 року, укладеним ТОВ "БАЗІС АВТО".

27.06.2013 року в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 було укладено Договір застави транспортного засобу №670АІ2-ЗАСТ/1, який посвідчений Чапським І.Р., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №311. За умовами договору застави ОСОБА_2 передав у заставу транспортний засіб, а саме транспортний засіб автомобіль марки HYNDAI SONATA 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , що належить заставодавцю.

27.06.2013 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано приватне обтяження на вищезазначений автомобіль.

З копії статуту АТ «СЕНС БАНК» затвердженого Національним Банком України 12.09.2022 року вбачається, що АТ "СЕНС БАНК" є повним правонаступником усіх прав та обов`язків АТ "Альфа-Банк".

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що ОСОБА_2 тривалий час порушував умови кредитного договору та не виконував покладені на неї зобов`язання належним чином, у результаті чого станом на 03.07.2015 року має заборгованість 286131,71.

Представник позивача до суду не з`явився, однак надав до суду клопотання з проханням справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач до суду не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день, місце та час розгляду справи сповіщена вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст.128 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В позовній заяві зазначено, що 27.06.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту №670АІ2 на купівлю автотранспортних засобів.

Відповідно до п.1.1. ст.1 кредитного договору, кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 185010 грн. з процентною ставкою 15,1% річних, строком до 26 червня 2020 року, із помісячним погашенням кредиту, відповідно до обумовленого графіку.

Відповідно до п.1.2. ст.1 кредитного договору, кредит надається позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки HYNDAI SONATA 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , згідно з договором №7 купівлі-продажу автомобіля з використанням банківського кредиту 15.06.2013 року, укладеним ТОВ "БАЗІС АВТО".

27.06.2013 року в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 було укладено Договір застави транспортного засобу №670АІ2-ЗАСТ/1, який посвідчений Чапським І.Р., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №311. За умовами договору застави ОСОБА_2 передав у заставу транспортний засіб, а саме транспортний засіб автомобіль марки HYNDAI SONATA 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , що належить заставодавцю.

27.06.2013 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано приватне обтяження на вищезазначений автомобіль.

З копії статуту АТ «СЕНС БАНК» затвердженого Національним Банком України 12.09.2022 року вбачається, що АТ "СЕНС БАНК" є повним правонаступником усіх прав та обов`язків АТ "Альфа-Банк".

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що ОСОБА_2 тривалий час порушував умови кредитного договору та не виконував покладені на неї зобов`язання належним чином, у результаті чого станом на 03.07.2015 року має заборгованість 286131,71.

Відповідно до Витягу з єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 25.03.2021 року, автомобіль марки HYNDAI SONATA 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , сірого кольору перереєстровано 27.07.2013 року, актуальний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до п.п. 2.1.5 Договору застави, заставодавець зобов`язаний, без письмової згоди заставодержателя не здійснювати дій, пов`язаних із зміною права власності на предмет застави, його обтяження будь-якими зобов`язаннями, в тому числі: передача в оренду, спільну діяльність і т.п.

Як стверджує позивач ОСОБА_2 здійснив дії, пов`язані зі зміною права власності на предмет застави без відома та згоди заставодержателя. Дану обставину суд вважає доведеною, оскільки протилежного стороною відповідача не доведено суду.

Таким чином, ОСОБА_2 всупереч умовам укладеного з банком договору застави здійснив відчуження автомобіля, що є предметом застави, без дозволу та відома банку.

У зв`язку з чим банк просить у рахунок погашення заборгованості за Договором Кредиту №670АІ2 від 27.06.2013 року укладеного між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та громадянином України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у розмірі 286131,71 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб автомобіль марки HYNDAI SONATA 2012 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 шляхом продажу зазначеного автомобіля на публічних торгах у рамках виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною оцінкою майна на момент продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" судовий збір у розмірі 3694,50 грн.

Судом встановлено, що 27.07.2013 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 транспортний засіб автомобіль марки HYNDAI SONATA 2012 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , який 27.07.2013 перереєстровано у (4801) ВРЕВ м. Миколаїв, актуальний номерний знак НОМЕР_2 .

На момент укладення договору ОСОБА_1 не було відомо про те що транспортний засіб є заставним майном.

На момент укладення договору купівлі-продажу, який був завірений нотаріусом, жодного обтяження на вказаний автомобіль у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та інформації, що вказане майно є заставним, не було.

Обтяження було накладено на транспортний засіб після виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.04.2023 року.

На даний час вищевказане рішення скасовано.

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Так, згідно із частиною другоюстатті 388 ЦК Українимайно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно з частиною другою статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першоюстатті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно достатті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Однак якщозаконабо договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права(див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від8 лютого 2022 року у справі№ 209/3085/20 (пункт 24)).

Частинами 1, 7 статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.

У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду: від 10 жовтня 2019 року у справі №463/3582/17 і від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18, від 18 березня 2020 року у справі № 202/5584/18.

Згідно з частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.».

Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (стаття 572 ЦК України та стаття 1 Закону України «Про заставу»).

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою.

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України).

Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.

У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду: від 10 жовтня 2019 року у справі №463/3582/17 і від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18.

Керуючись статтями12, 13, 79, 81, 141, 259-265, 273, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Акціонерного Товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. У разі, якщо особа, яка брала участь у справі але не була присутня під час його проголошення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з моменту його отримання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В.Кузьменко