Справа № 646/2842/25
Провадження № 2/646/2393/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Чорної Б.М.,

за участю секретаря судового засідання Машко П.М.,

позивача : ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 у розмірі частини доходу щомісячно, до досягнення повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 у розмірі частини доходу щомісячно, до досягнення повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; призначити опіку над малолітньої дитиною та призначити позивача опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що батько дитини ОСОБА_2 у шлюбі з її матір`ю не перебував, мешкали окремо. З народження ОСОБА_5 та до сьогоднішнього часу ОСОБА_2 не бере ніякої участі у вихованні і утриманні дитини, не провідує доньку, не цікавиться життям і здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину, місцеперебування його невідомо. Мати дитини, яка є донькою позивачки, після народження ОСОБА_4 проживала разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . В лютому 2022 року Куп`янськ-Вузловий був окупований військами рф, позивака в цей час перебувала за межами Куп`янського району на роботі, повернутися не змогла. ОСОБА_3 забрала з собою двох новонароджених доньок та з 15.03.2022 року виїхала в невідому напрямку, свою старшу доньку ОСОБА_4 залишила на сусідів та, зі слів сусідів, повертатися вона не планувала. Дізнавшись про це позивачка попросила ОСОБА_6 забрати дитину з Куп`янська та за допомогою волонтерів евакуювати ОСОБА_4 до Харкова до позивачки. З того часу малолітня дитина проживає разом з позивачкою, яка намагається забезпечувати всі потреби дитини, займається її вихованням, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини. Місце перебування матері ОСОБА_3 невідоме і по теперішній час, на зв`язок не виходить, не бере ніякої участі в житті дитини, не підтримує дитину морально та матеріально, а тому на підставі вищезазначеного ОСОБА_1 звернулась до суду з даним питанням.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16.04.2025 р. відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі та призначено до розгляду у підготовче судове засідання.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 11.06.2025 р. закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вказуючи, що ОСОБА_5 дуже добре відноситься до позивачки, позивачка про неї піклується, розуміє всю відповідальність за дитину, а батьки дитини зовсім покинули та не займаються нею, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідачі не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Відповідачами не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.

Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів.

Представники третьої особи - Служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу у їх відсутність.

Крім того, суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Положеннями ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння.

Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її матір`ю є ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 30 березня 2018 року Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено актовий запис №259 (а.с.53).

Позивачка ОСОБА_1 є матір`ю відповідачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане повторно 09 травня 2023 року Харківським відділом реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та ніким не оспорюється (а.с.47)

Відповідно до даних свідоцтва серії НОМЕР_3 , виданого повторно, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано шлюб, про що 24.03.2000 року складено відповідний актовий запис № 84. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоюється прізвище « ОСОБА_9 », що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.48-49).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 15.08.2023 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 14.11.2011 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.46).

З довідки від 15.08.2023 р. №6333- встановлено, що ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо-переміщена особа та фактичне місце проживання/перебування є АДРЕСА_3 (а.с.37).

З довідки від 15.08.2023 №6333- встановлено, що ОСОБА_4 взята на облік як внутрішньо-переміщена особа та фактичне місце проживання/перебування є АДРЕСА_3 (а.с.38).

Відповідно до наказу №19 від 24.12.2024 Служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту службу у справах дітей «Про тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклуванння, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано до сім`ї ОСОБА_1 , за адресою : АДРЕСА_3 , строком на шість місяців з 24.12.2024 р. по 24.06.2025 р., на ОСОБА_1 покладено особисту відповідальність за життя, здоров`я, фізичний та психологічний розвиток дитини ( а.с.36).

Відповідно до акту обстеження умов від 04.12.2024 року Служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради на підставі заяви ОСОБА_1 вбачається, що житло розміщене на 1,2 поверсі 2 поверхового будинку, складається з 5 кімнат, 2 коридорів, кухні, ванної кімнати, туалету, приватний будинок зі всіма комунальними зручностями; для виховання та розвитку дитини є окрема кімната з меблями (ліжко, шафа для огляду, стіл на навчання), дитина забезпечена всім необхідним, сезонним одягом, шкільним приладдям, є ноутбук для навчання та телефон. Стосунки в сім`ї доброзичливі та сімейні (а.с.15).

Згідно листа №04-42/162 від 02.12.2024 КЗ «Харківський ліцей №48 Харківської міської ради» вбачається, що ОСОБА_4 є ученицею 2-Б класу, проживає разом з бабусею ОСОБА_1 , співмешканцем бабусі ОСОБА_10 , тіткою ОСОБА_11 , дядьком ОСОБА_12 , учнем 8-Б класу ХЛ №48, прабабусею ОСОБА_12 , за адресою : АДРЕСА_3 , родина має соціальний статус ВПО. Мати ОСОБА_3 з дитиною не проживає, не забезпечує право дитини на отримання повної загальної середньої освіти, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться успіхами доньки, не приділяє уваги навчанню та вихованню своєї неповнолітньої доньки, вихованням займається бабуся, яка забезпечує дитину шкільним (канцелярським) приладдям, одягом, взуттям, ОСОБА_5 має всі підручники, забезпечена всім необхідним для навчання ( а.с.6).

З відповіді на запит № 591/0/590-24 від 06.12.2024 року з КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №24» ХМР вбачається, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває під наглядом лікаря педіатра, діагноз здорова; укладена медична декларація з лікарем - педіатром ОСОБА_13 29.11.2024 р. ( а.с.8).

З висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_4 вбачається, що дитина здорова (а.с.43).

Відповідно до змісту Висновку Департаменту служб у справах дітей №226 від 03.06.2025 року, вбачається, що на обліку Служби у справах дітей по Основ?янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (далі за текстом - ССД по Основ?янському району) перебуває малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як така, що перебуває у складних життєвих обставинах, з підстави ухилення батьків від виконання батьківських обов?язків. Мати дитини, ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Батько дитини, ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно висновку оцінки потреб сім?ї, у ОСОБА_14 наявні складні життєві обставини через те, що батьки не беруть участі у житті дитини, не займаються її вихованням. Малолітня ОСОБА_15 проживає разом з бабою, ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_3 . ССД по Основ?янському району за заявою баби, ОСОБА_1 , та згодою ОСОБА_14 , дитину тимчасово влаштовано до її сім?ї. Згідно акту обстеження умов проживання по АДРЕСА_3 , знаходиться приватний будинок з усіма комунальними зручностями. Умови проживання задовільні, будинок облаштований необхідними меблями, побутовою технікою. Для дитини обладнано окрему кімнату, де є ліжко, стіл для навчання, шафа для речей. ОСОБА_5 забезпечена всім необхідним: сезонний одяг, шкільне приладдя, ноутбук для навчання, телефон. Відповідно до інформації Комунального закладу «Харківський ліцей № 48 Харківської міської ради», де навчається дитина, мати, ОСОБА_3 , з дитиною не проживає. Не забезпечує право на отримання повної загальної середньої освіти, ухиляється від виконання батьківських обов?язків. Батьки не цікавляться успіхами доньки, не приділяють уваги навчанню та вихованню своєї малолітньої дитини, не підтримують зв?язку зі школою. Вихованням та навчанням дівчинки займається бабуся, яка забезпечує Уляну шкільним приладдям, одягом, взуттям. Згідно інформації КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 24», ОСОБА_15 відвідує лікувальний заклад у супроводі бабусі, ОСОБА_1 . Інформації щодо участі батьків у вихованні дитини лікувальний заклад не має. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (далі - Комісія). Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 19, 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.73-74).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначила, що 19.03.2022 року під час окупації Куп`янского району, їй зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що внука позивачки - ОСОБА_4 , перебуває у зовсім сторонньої жінки у Куп`янську, бо її мати виїхала у невідомому напрямку з меншими новонародженими дітьми, а ОСОБА_5 із собою не взяла - залишила у Куп`янську у знайомої, та попросила допомогти евакуювати внучку до неї до Харкова, оскільки не мала моожливості самостійно повернтуися до Куп`янська, щоб її особисто забрати. ОСОБА_6 забрала ОСОБА_5 у незнайомої їй жінки, за адресою у Куп`янську, що була їй повідомлена позивачкою по телефону. У ОСОБА_5 з собою був лише невеличкий пакет з речами. Свідок разом з Уляною евакуаційним автобусом прибули до м. Харкова, де їх зустріла бабуся ОСОБА_16 , яка й забрала дитину.

Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як встановлено судом та підтверджено дослідженими матеріалами справи, батьки дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню малолітньої доньки, не цікавляться і не дбють про неї, в тому числі в період воєнного стану, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , оскільки маючи можливість виконувати свої батьківські обов`язки, змінити ставлення до дитини, відповідачі навмисно не виявляють ніякого бажання зустрітися з донькою. Позбавлення батьківських прав - це крайній захід, однак, це і спосіб захисту прав та інтересів дитини, тому, в даному випадку, суд виходить насамперед з інтересів дитини. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Відповідно до ч.1 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Опіка і піклування є особливою формою державної турботи про малолітніх (до 14 років) та неповнолітніх дітей (з 14 до 18 років), що встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування (ст. 243 СК України).

Згідно ст.ст. 55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно висновку від 29.01.2025 р. про стан здоров`я заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за станом здоров`я може виконувати обов`язки опікуна ( а.с.12).

Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» щодо ОСОБА_1 відсутні відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості, про притягнення до кримінальної відповідальності, про розшук (а.с.5).

Відповідно до Довідки №160 від 17.01.2025 р. за медичною допомогою до КНП ХОР «Обласний психоневрологічний диспансер №3» ОСОБА_1 не зверталась (а.с.9-10).

З довідки про доходи №21 від 12.03.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштована в АТ «Укрзалізниця», займає посаду провідника пасажирського вагона (а.с.13).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має намір та можливість бути опікуном над малолітньою онукою, оскільки має повну цивільну дієздатність, працює, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягалася, незнятої чи непогашеної судимості немає, відповідно до висновку про стан здоров`я - може виконувати обов`язки опікуна.

Висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради також підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ССД по Основ?янському району кандидатів в опікуни. У ОСОБА_14 склалися добрі стосунки з бабусею, вона забезпечує її всім необхідним.Згідно довідки про доходи філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_1 має постійний дохід. За інформацією Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_1 , до кримінальної відповідальності не притягалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно з висновком про стан здоров?я КНП «Міська лікарня № 1» ОСОБА_1 за станом здоров?я може виконувати обов?язки опікуна. Відповідно до довідки КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_1 на диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває. Згідно з медичною довідкою про проходження обов?язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів у ОСОБА_1 протипоказань до виконання обов?язків опікуна не виявлено. Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 60, 62 Цивільного кодексу України, ст.ст. 243, 244, 247, 249 Сімейного кодексу України в інтересах дитини, Департамент служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, у разі позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає за доцільне встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення ОСОБА_1 опікуном дитини.

Щодо вимоги позивачки щодо стягнення аліментів, суд враховує, що ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліюментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Позивач звернулася до суду з даним позовом в інтересах дитини, з вимогою щодо стягнення з відповідачів на утримання дитини аліментів у розмірі по 1/4 від всіх видів доходу з кожного, до досягнення дитиною повноліття.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідачі безвідповідально ставляться до виховання своєї дитини, ухиляються від виконання своїх обов`язків по її вихованню, тому доцільно позбавити їх батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання доньки, оскільки особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання дітей.

З огляду на наведене, враховуючи потреби неповнолітньої дитини, та те, що відповідачі за віком є працездатними особами та можуть працювати, а аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам їх право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною у відповідності зі ст.168 СК України, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу на думку суду буде стимулювати відповідачів до виправлення й дасть можливість в майбутньому, при наявності х бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору та понесені витрати позивача.

Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів судовий збір на користь держави в сумі 1 211 грн. 20 коп., за вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів) з кожного та 3 633,30 коп. на користь позивачки за вимоги немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна).

Таким чином, дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, і не порушують ані права дитини, ані третіх осіб, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 133, 141, 258, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 141, 150, 164, 166, 169, 180, 181, 182, 183 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх видів доходу, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх видів доходу, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

В силу ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір у сумі 1 816,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір у сумі 1 816,80 грн.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: Служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту у справах дітей Харківської міської ради, місце знаходження: м.Харків, вул.Богдана Хмельницького, буд.8, .

Суддя Б.М.Чорна