Справа № 308/2205/25
У Х В А Л А

04.07.2025 м.Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Мацунича М. В., Джуги С. Д. у цивільній справі № 308/2205/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.03.2025, повний текст якої складено 31.03.2025, постановлену суддею Дегтяренко К. С., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця РОМАНА Романа Михайловича, як органу примусового виконання за участю стягувача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» та заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріалті О».

У провадженні Закарпатського апеляційного суду знаходиться цивільна справа №308/2205/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.03.2025, у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця РОМАНА Романа Михайловича, як органу примусового виконання за участю стягувача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» та заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріалті О».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2025 визначений склад колегії суддів: Мацунич М. В. (головуючий-суддя), судді ОСОБА_3 , Собослой Г. Г.

02.07.2025 ОСОБА_2 подала заяву про відвід колегії суддів: головуючому судді Мацуничу М. В. та суддям Джузі С. Д., Собослою Г. Г., з тих підстав, що суддями апеляційної інстанції розглядалися цивільні справи, в яких вона була стороною та ухвалювалися незаконні рішення, які в подальшому скасовувались Верховним Судом.

Заява обґрунтована тим, що стороною у цій справі є особи, які пов`язані з працівниками Ужгородського Національного Університету (УжНУ), які ймовірно можуть чинити тиск на суддів. Зазначає, що за її заявами порушено кримінальне провадження щодо розтрати бюджетних коштів при проведені ремонтних робіт і за вказаними фактами проводиться розслідування. Вважає, що посадові особи УжНУ через ОСББ «По Кошицькій» та через приватного виконавця Романа Р. М., збирають щодо неї конфіденційну, персональну інформацію, з метою завершення злочинного задуму замаху на вбивство з метою перешкодити їй надати свідчення у кримінальному провадженні щодо вище вказаних фактів. Позивачем не подано відзиву на апеляційну скаргу, що на її переконання, може свідчити про те, що ОСББ «По Кошицькій» впевнені в залишенні в силі свавільного рішення суду першої інстанції. За вказаних обставин, вона не довіряє суддям Закарпатського апеляційного суду, які пов`язані з УжНУ і на яких за відсутності їх згоди на прийняття свавільних рішень можуть чинити тиск інші особи, а тому, на її думку, є підставою для сумнівів у неупередженості суддів та небезсторонності у цій справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2025 замінено суддю Собослоя Г. Г. на Кожух О. А., а отже питання щодо відводу судді Собослоя Г. Г. відпало.

-2-

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03.07.2025 заяву Коблик М. В. про відвід суддів Джуги С. Д. та Мацунича М. В. визнано необґрунтованою.

Оскільки судове засідання у справі призначено на 20.11.2025, відповідно до положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід передано судді, який не входить до складу колегії.

Перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перелік підстав для відводу суддів передбачено у ст. 36, 37 ЦПК України.

Підстави для відводу судді передбачені у ст. 36 ЦПК України, а саме, ч. 1 передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36, 37 ЦПК України, ч. 2.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя, ч. 3.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, ч. 4.

Частиною 3 статті 40 ЦПК України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02, §49, 50, 52, 53) при тлумаченні норми ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р ( ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97), якою передбачено право кожного на справедливий суд, зазначена наступна права позиція, яка є джерелом права відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

-3-

Забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків.

Тобто, при вирішенні того, чи є у цій конкретній справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя чи судді можуть бути небезсторонніми, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Оцінюючи наявність підстав для відводу, встановлено, що доводи заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Мацунича М. В. та Джуги С. Д., не містять посилання на обставини та докази, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів чи неналежне забезпечення такими суддями дотримання процесуальних прав і свобод заявника.

Верховний Суд в ухвалі від 03.10.2023 у справі № 910/4462/22 зазначив, що висновки або позиції суддів/судді, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших таких справ у подальшому. Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію, доказів які містяться в матеріалах справи. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування.

Сама по собі незгода заявника із судовими рішеннями колегії суддів цивільної палати Закарпатського апеляційного суду у справі № 308/11243/21 та порушенням норм процесуального та матеріального права під час прийняття таких рішень не може бути підставою для відводу у даному судовому провадженні.

Будь-яких доказів на підтвердження заінтересованості, упередженості, необ`єктивності та вчинення тиску працівниками УжНУ на суддів, заявник не надала.

Щодо доводів заяви про те, що позивачем не надано відзиву на апеляційну скаргу, що свідчить на її думку, про тиск на суддів, внаслідок чого оскаржуване рішення залишиться в силі, то слід зазначити, що в силу вимог ст. 360 ЦПК України, подання відзиву є процесуальним правом учасників справи та в жодному разі не є тиском на суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Отже, дослідивши заявлений відвід, слід дійти висновку, що доводи заяви про відвід колегії суддів по своїй суті зводяться до незгоди заявника із прийнятими судовими рішеннями за участі суддів Закарпатського апеляційного суду, що відповідно до ст. 36 ЦПК України не є підставою для відводу.

Слід зауважити, що в даній справі всі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, які не знайшли свого об`єктивного обґрунтування та розумного пояснення, що могли б бути добросовісно сприйняті та оцінені судом.

Також необхідно звернути увагу заявника на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Таким чином, оскільки доводи заявника у заяві про відвід не дають підстав для обґрунтованого сумніву у неупередженості, безсторонності та об`єктивності суддів Мацунича М. В. та Джуги С. Д., апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_2 про відвід суддів є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

-4-

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Мацунича М. В., Джуги С. Д. у справі № 308/2205/25 відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя