ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Чернівці

справа № 725/1366/24

провадження №22-ц/822/416/ 25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Мостолюк А.І.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 3 березня 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та усунення перешкод у користуванні власністю, за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання права власності на майно та усунення перешкод у користуванні власністю

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та усунення перешкод у користуванні власністю.

Позов обґрунтовано наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_1 (1/3 частки), а також його доньки ОСОБА_2 (1/3 частки) та ОСОБА_5 (1/3 частки).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла, але не встигла оформити спадщину. Спадкоємцем після її смерті є її мати ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину.

Позивачі у встановлений строк звернулись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, прийняли її та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину.

Окрім нерухомого майна, що увійшло до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_4 , до спадщини також належать речі та цінності, документи, тощо, які знаходились в індивідуальному банківському сейфі №65с, що розташований у сховищі для індивідуальних сейфів ТВБВ №10025/057 ОПЧ Чернівці, вул.Головна 119, згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019 року, укладеного між спадкодавцем ОСОБА_4 та ПАТ «Державний ощадний банк України».

07.12.2022 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Половинською О.Б. позивачам видані свідоцтва про право на спадщину, що складалась із права користування та розпорядження банком, банківський сейф №65с, що розташований у сховищі для індивідуальних сейфів ТВБВ №10025/057 ОПЧ Чернівці, вул. Головна, 119, згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019 року, укладеного на ім`я cпадкодавця.

Позивачі неодноразово звертались до керівництва відповідача з проханням надати доступ до індивідуального банківського сейфу для отримання доступу до майна спадкодавця, однак отримували відмови, у зв`язку із чим звернулись до суду.

ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем ОСОБА_5 , яка в свою чергу була спадкоємцем ОСОБА_4 , хоча і прийняла спадщину, однак не отримала свідоцтва про право на спадщину, а саме на майно, цінності, документи, тощо, що знаходились в індивідуальному банківському сейфі №65с, згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019 року, укладеного між спадкодавцем та ПАТ «Державний ощадний банк України».

ОСОБА_3 відчужила свою частку у праві власності на спадкове майно на користь ОСОБА_2 , що підтверджується посвідченими договорами купівлі-продажу від 07.11.2023р., а також письмовою розпискою від 07.11.2023 року, зокрема і відчуження нею прав на майно, що знаходиться у індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 .

Для безперешкодного отримання позивачами майна спадкодавця ОСОБА_4 , що знаходиться у індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 видала на ім`я чоловіка ОСОБА_2 , ОСОБА_6 нотаріально посвідчену довіреність, позивачі також оформили на нього нотаріально посвідчені довіреності, що дають право останньому отримати спадкове майно.

18.12.2023 року представник спадкодавців ОСОБА_6 звернувся в інтересах спадкоємців до Чернівецького управління АТ «Ощадбанк» із заявою про надання доступу до індивідуального банківського сейфу №65с, однак, листом від 29.12.2023 року №122.01-12/7236/2023/с відповідач фактично відмовив спадкоємцям у доступі до сейфу, обґрунтовуючи відсутністю у спадкоємця ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину.

Позивачі вважають, що має місце спір між ними та АТ «Державний ощадний банк України», пов`язаний із захистом права власності, адже фактично відповідач створює перешкоди у вільному володінні, користуванні майном, що належить позивачам та знаходиться у індивідуальному банківському сейфі.

Просили визнати за ними право власності на частки у майні, цінностях, речах, коштах, документах, тощо, що знаходиться у відповідача на зберіганні, усунути перешкоди у користуванні власністю та зобов`язати відповідача передати майно, цінності, речі, кошти, документи, тощо, що знаходяться у відповідача на зберіганні.

ОСОБА_3 подала позов та просила визнати за нею право власності на 1/6 частку майна, що знаходиться у сейфі та усунути перешкоди у користуванні власністю та зобов`язати відповідача передати майно. Посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її донька ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла, але не встигла оформити. ОСОБА_3 є спідкоємцем після смерті ОСОБА_5 та прийняла спадщину. Перебуваючи у важкому психологічному стані після смерті доньки і у скрутному матеріальному становищі вона змушена була погодитись на невигідні для неї умови та написати розписку про те, що не претендуватиме на майно, яке знаходиться у індивідуальному сейфі. Так, як право власності на майно, яке знаходиться у сейфі не оформлене правовстановлюючими документами, вважає, що її право потребує захисту.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 3 березня 2025 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Державний ощадний банк України», третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та усунення перешкод у користуванні власністю - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 (дві третіх) ідеальної частки у майні, цінностях, речах, коштах, документах, тощо, що знаходиться у відповідача на зберіганні згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа (укладається з фізичною особою) від 26.06.2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ Державний ощадний банк України через ТВБВ №10025/057 ОПЧ Чернівці, вул. Головна, 119.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 (одну третю) ідеальної частки у майні, цінностях, речах, коштах, документах, тощо, що знаходиться у відповідача на зберіганні згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа (укладається з фізичною особою) від 26.06.2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ Державний ощадний банк України через ТВБВ №10025/057 ОПЧ Чернівці, вул. Головна, 119.

Усунуто перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні власністю, зобов`язавши відповідача АТ Державний ощадний банк України передати майно, цінності, речі, кошти, документи, тощо, що знаходиться у відповідача на зберіганні згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа (укладається з фізичною особою) від 26.06.2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ Державний ощадний банк України через ТВБВ №10025/057 ОПЧ Чернівці, вул. Головна, 119, позивачам або їх представнику.

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 3 березня 2025 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» зазначає, що рішення суду в частині задоволених позовних вимог не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для часткового скасування рішення та ухвалення у відповідній частині нового рішення про відмову в задоволені позову. Посилається на те, що судом першої інстанції не застосовано норми ст. 971 ЦК України, що підлягали застосуванню до спірних правовідносин, що призвело до невірного визначення спірних правовідносин та неправильного вирішення справи. Зазначає, що банк не відповідає за вміст індивідуального сейфа, такий сейф переданий відповідачем клієнту в оренду, судом не досліджувалось та не встановлено, що в індивідуальному сейфі перебувають майно, цінності, речі, кошти, документи.

Крім того, без будь якого правового обґрунтування, суд зазначає, що у відповідача на зберіганні знаходиться майно, цінності, речі, кошти, документи, тощо. Такий висновок є безпідставним та прямо суперечить умовам договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019 та нормам чинного законодавства.

Суд першої інстанції протиправно зобов`язав АТ «Ощадбанк» передати майно, цінності, речі, кошти, документи, тощо, що знаходяться у відповідача на зберіганні згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019, а отже вчинити дії, що не передбачені, а ні договором оренди індивідуального сейфа, а ні вимогами чинного законодавства.

Окрім того, судом першої інстанції взагалі не враховано положення укладеного між сторонами договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019, згідно якого Банк надає, а Клієнт приймає в тимчасове платне користування індивідуальний сейф №65с з метою зберігання Клієнтом цінностей та/або документів, забезпечуючи охорону та неможливість доступу до сейфу сторонніх осіб, при цьому за вміст сейфа Банк відповідальності не несе.

Зі змісту договору на користування індивідуальним сейфом вбачається, що банк звільняється від відповідальності за вміст індивідуального сейфу, яким користується клієнт.

Натомість будь-яких належних та допустимих доказів того, що в орендованому позивачем індивідуальному сейфі знаходяться саме майно, цінності, речі, кошти, документи як про це зауважували Позивачі та вказав суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні матеріали справи не містять.

Також суд першої інстанції в резолютивній частині рішення зазначив «представнику позивачів», однак не визначив конкретно, хто є таким представником, чи має він відповідні юридичні повноваження. Згідно із законодавством, представник має діяти на підставі належним чином оформленої довіреності або іншого документа, що підтверджує його повноваження, однак суд послався на представника позивачів без чіткого визначення його особи.

АТ «Ощадбанк» не може бути відповідачем у даній справі, так як не порушував прав та охоронюваних інтересів позивачів, а такі порушення були допущені приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Половинською О.Б. та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М., так як саме останні не здійснили дій щодо опису спадкового майна, відповідного розподілу часток майна, яке знаходиться у індивідуальному сейфі, передачі такого майна на зберігання, як того вимагає Закон України «Про нотаріат» та видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємиці ОСОБА_5 ОСОБА_3 .

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_1 (1/3 частки), а також його доньки ОСОБА_2 (1/3 частки) та ОСОБА_5 (1/3 частки).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 яка спадщину прийняла, але не встигла оформити спадщину. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є її мати ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину.

Позивачі також у встановлений строк звернулись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, прийняли її та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину.

Окрім, нерухомого майна, що увійшло до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_4 , до спадщини також належать речі та цінності, документи, тощо, які знаходились в індивідуальному банківському сейфі №65с, що розташований у сховищі для індивідуальних сейфів ТВБВ №10025/057 ОПЧ Чернівці, вул. Головна, 119, згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Державний ощадний банк України».

07.12.2022 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Половинською О. Б. позивачам також видані свідоцтва про право на спадщину, що складалась із права користування та розпорядження банком, банківський сейф №65с, що розташований у сховищі для індивідуальних сейфів ТВБВ №10025/057 ОПЧ Чернівці, вул. Головна, 119, згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019 року, укладеного на ім`я спадкодавця.

ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем ОСОБА_5 , яка в свою чергу була спадкоємцем ОСОБА_4 , хоча і прийняла спадщину, однак не отримала свідоцтва про право на спадщину, а саме на майно, цінності, документи, тощо, що знаходились в індивідуальному банківському сейфі №65с, що розташований у сховищі для індивідуальних сейфів ТВБВ №10025/057 згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019 року, укладеного між спадкодавцем та ПАТ «Державний ощадний банк України».

Позивачі неодноразово звертались до керівництва відповідача з проханням надати доступ до індивідуального банківського сейфу для отримання доступу до майна спадкодавця, однак отримували відмови, у зв`язку із чим звернулись до суду.

Окрім того, ОСОБА_3 відчужила свої частки у праві власності на спадкове майно на користь ОСОБА_2 , що підтверджується посвідченими договорами купівлі-продажу від 07.11.2023р., а також письмовою розпискою від 07.11.2023 року, зокрема і відчуження нею прав на майно, що знаходиться у індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 .

Для отримання позивачами майна спадкодавця ОСОБА_4 , що знаходиться у індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 видала на ім`я чоловіка ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , нотаріально посвідчену довіреність, позивачі також оформили на нього нотаріально посвідчені довіреності, що дають право останньому отримати спадкове майно.

18.12.2023 року представник спадкоємців ОСОБА_6 звернувся до Чернівецького управління АТ «Ощадбанк» із заявою про надання доступу до індивідуального банківського сейфу №65с, однак, листом від 29.12.2023 року №122.01-12/7236/2023/с відповідач фактично відмовив спадкоємцям у доступі до сейфу, обґрунтовуючи відсутністю у спадкоємця ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Апелянтом оскаржується рішення лише в частині задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Державний ощадний банк України», третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та усунення перешкод у користуванні власністю. Рішення суду не оскаржується в частині відмови в позові ОСОБА_3 , а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не переглядається.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звертаючись з позовом до АТ «Державний ощадний банк України», просили визнати за ними право власності на частки у майні, цінностях, речах, коштах, документах, тощо, що знаходиться у відповідача на зберіганні, усунути перешкоди у користуванні власністю та зобов`язати відповідача передати майно, цінності, речі, кошти, документи, тощо, що знаходяться у відповідача на зберіганні.

У статті 41 Конституції України зазначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За ст. ст. 1216 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Права i обов`язки, які не входять до складу спадщини імперативно визначені у ст. 1219 ЦК України є виключними та розширеному тлумаченню не підлягають. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (Закон №2121-ІІІ) встановлено, що банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті, як у національній, так і в іноземній валюті. Банк, крім надання фінансових послуг, має право здійснювати також діяльність щодо зберігання цінностей (у тому числі щодо обліку і зберігання цінних паперів та інших коштовностей, конфіскованих (заарештованих) на користь держави та/або визнаних безхазяйними) або надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа.

Певні речі можуть бути покладені особою в індивідуальний банківський

сейф на підставі укладеного з банком договору. Цивільне законодавство

розрізняє дві такі договірні конструкції, що за своєю правовою метою належатьдо групи договорів про надання послуг, є спеціальними видами зберігання та

визначаються в правовій доктрині як нетрадиційні банківські послуги. Зокрема це договір про надання індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (ст. 970 ЦК), та договір про надання індивідуального банківського сейфа, що не охороняється банком (ст. 971 ЦК).

Договір про надання індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (ст.970 ЦК), за яким останній приймає від поклажодавця цінності, контролює їх поміщення в сейф та одержання із сейфа.Банк здійснює опис цінностей і несе відповідальність у разі їх втрати, викрадення, знищення чи псування.

Договір про надання індивідуального банківського сейфа, що не охороняється банком (ст.971 ЦК) без контролю з боку банку стосовно цінностей, які поміщаються поклажодавцем у сейф. Тобто банк не перевіряє, які саме речі зберігаються, а тому не здійснює їх опис. Тим самим забезпечується конфіденційність інформації щодо вмісту сейфа.

Судом встановлено що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 26.06.2019 укладено договір №1040 оренди індивідуального сейфа, згідно якого ОСОБА_4 було передано в тимчасове платне користування індивідуальний сейф № 65с, який розташований в сховищі для індивідуальних сейфів ТВБВ № 10025/057 строком до 03.07.2020.

Відповідно до п.1.1 Договору Банк надає, а Клієнт приймає в тимчасове платне користування індивідуальний сейф №65с (Сейф), який розташований у сховищі для індивідуальних ТВБВ № 10025/057 за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 119, з метою зберігання Клієнтом цінностей та/або документів (Цінності) та забезпечує охорону та неможливість доступу до Сейфу сторонніх осіб (Послуги), при цьому за вміст Сейфа Банк відповідальності не несе.

Згідно п. 1.6. Клієнт має доступ до Сейфу відповідно до режиму роботи Установи Банку та користується Сейфом в порядку, встановленому внутрішніми нормативними документами Банку та згідно з вимогами Правил користування індивідуальним сейфом, які є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 2 до цього Договору).

Згідно п. 2.1.3 Договору Банк зобов`язаний: Забезпечити допуск представника Клієнта до Сейфа при пред`явленні нотаріально посвідченої довіреності (або нотаріально посвідченої копії довіреності) та паспорта (або документа, що його замінює), або довіреності оформленої в Установі Банку та паспорта (або документа, що його замінює).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, та вбачається з матеріалів справи, а саме з укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 26.06.2019 договору №1040 оренди індивідуального сейфа, ОСОБА_4 не був поклажодавцем, відповідач не приймав від нього документи та цінності на зберігання за описом, а тільки надав йому в тимчасове платне користування (оренду) конкретно визначений сейф в приміщенні сховища банку.

Таким чином, між сторонами було укладено договір про надання індивідуального банківського сейфа, що не охороняється банком, передбачений ст. 971 ЦК України, тобто без відповідальності банку за вміст сейфа.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_1 (1/3 частки), а

також його доньки ОСОБА_2 (1/3 частки) та ОСОБА_5 (1/3 частки). ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла, але не оформила. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є її мати ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину.

07.12.2022 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Половинською О.Б. позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 також видані свідоцтва про право на спадщину, що складалась із права користування та розпорядження банком, банківський сейф №65с, що розташований у сховищі для індивідуальних сейфів ТВБВ №10025/057 ОПЧ Чернівці, вул. Головна, 119, згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019 року, укладеного на ім`я cпадкодавця.

ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем ОСОБА_5 , яка в свою чергу була спадкоємцем ОСОБА_4 , хоча і прийняла спадщину, однак не отримала свідоцтва про право на спадщину, а саме на майно, цінності, документи, тощо, що знаходились в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції визнав за ОСОБА_1 право власності на 2/3, а за ОСОБА_2 право власності на 1/3 ідеальної частки у майні, цінностях, речах, коштах, документах, тощо, що знаходиться у відповідача на зберіганні згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ Державний ощадний банк України та зобов`язав банк усунути їм перешкоди у користуванні власністю, передати майно, цінності, речі, кошти, документи, тощо, що знаходиться у відповідача на зберіганні згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа.

Однак, судом не було враховано наступного.

Згідно з п. 6.3 Договору Банк не складає опису вкладеного на зберігання у сейф, а лише відповідає за зовнішню недоторканість Сейфа.

Невід`ємною частиною Договору є Правила користування індивідуальними сейфами (оренди), які знаходяться в спеціальному сховищі наймодавця.

Згідно Правил наймодавець не складає опису цінностей, що розміщуються в сейфі, і не несе відповідальності за цілісність внутрішнього вмісту сейфу. Індивідуальний сейф обладнаний спеціальним замком, який закривається та відкривається двома ключами. Для користування індивідуальним сейфом наймач повинен мати при собі ключ від індивідуального сейфу і паспорт, а представник наймача фізичної особи додаткову відповідну довіреність. Наймач несе особисту відповідальність за збереження наданих йому 2-х ключів від індивідуального сейфа. Наймодавець не залишає дублікатів від ключів наймача.

Враховуючи зазначене, обґрунтованими є доводи апелянта, що банк не відповідає за вміст індивідуального сейфа, такий сейф переданий відповідачем клієнту в оренду, не встановлено що в індивідуальному сейфі перебувають майно, цінності, речі, кошти, документи і які саме.

Слушними є і доводи апелянта, що суд першої інстанції зобов`язав АТ «Ощадбанк» передати позивачам майно, цінності, речі, кошти, документи, тощо, що знаходяться у відповідача на зберіганні згідно умов Договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019, а отже вчинити дії, що не передбачені, а ні договором оренди індивідуального сейфа, а ні вимогами чинного законодавства.

Колегія погоджується з доводами апелянта та вважає, що такий висновок суду першої інстанції є безпідставним та прямо суперечить умовам договору №1040 оренди індивідуального сейфа від 26.06.2019 та нормам чинного законодавства.

Банківська інформація за своїм правовим режимом відноситься до таємної інформації з обмеженим доступом, розголошення якої може завдати шкоди особі (клієнту банку). Банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, та вчинені ним правочини, а також фінансово-економічний стан клієнта.

Порядок розкриття банківської таємниці визначений законом. Так, інформація щодо рухомого майна померлих клієнтів, яке перебуває на збереженні в банку, щодо наявності індивідуального банківського сейфа та/або договорів про надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа надаються банком нотаріусам для вчинення ними нотаріальних дій з охорони спадкового майна та з видачі свідоцтв про право на спадщину.

Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Твердження сторони позивачів, що саме банк як наймодавець зобов`язаний відкрити сейф і скласти опис його вмісту, є помилковими.

АТ «Ощадбанк» не має доступу до внутрішнього вмісту найманого ОСОБА_4 сейфу, а Правила не визначають право (чи обов`язок) банку самостійно відкрити сейф у разі смерті наймача.

Водночас відповідач не заперечує щодо здійснення нотаріусом, відповідно до положень Закону України «Про нотаріат», опису майна, яке знаходиться в сейфі, та передачу цього майна на відповідальне зберігання спадкоємцям або іншим особам. У порядку видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину нотаріус вправі здійснити опис майна із сейфу з метою з`ясування його наявності та складу.

Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорення) цього права (інтересу) відповідачем.

Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права (інтереси) позивача, а також чи притягнута до участі у справі для відповіді за пред`явленими вимогами особа, яка порушила, не визнала або оспорила права (інтереси) позивача. Залежно від встановленого суд вирішує питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Колегія суддів вважає, що АТ «Державний ощадний банк України» не є тією особою, яка порушує, не визнає або оспорює право позивачів на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки позивачами заявлено вимоги до відповідача, які не передбачені чинним законодавством України.

Позивачі не позбавлені можливості, відповідно до положень Закону України «Про нотаріат», звернутися до нотаріуса для опису майна, яке знаходиться в сейфі, та передачу цього майна на відповідальне зберігання спадкоємцям або іншим особам, оскільки нотаріус вправі здійснити опис майна із сейфу з метою з`ясування його наявності та складу.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання

або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18).

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав

та вплив на порушника.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором,

та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту,

який не суперечить закону.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду

та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права

чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі

№ 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року

у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом

або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення

про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 29 вересня

2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19,

від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, провадження

№ 12-61гс21 (пункт 148)).

Враховуючи зазначене, підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Державний ощадний банк України», третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та усунення перешкод у користуванні власністю, немає.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання апеляційної скарги апелянтом сплачено судовий збір в сумі 4360,12грн., згідно з платіжними дорученнями.

Зважаючи, що судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу, з позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід стягнути по 2180,06грн. судового збору з кожної на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Судом першої інстанції не повно встановлені всі обставини справи та неправильно застосовані норми матеріального права, що відповідно до п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову в позові.

ухвалив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 3 березня 2025 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та усунення перешкод у користуванні власністю - скасувати.

В позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та усунення перешкод у користуванні власністю - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 2180,06грн. з кожної судових витрат на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 27 червня 2025 року.

Судді: І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк