Провадження № 2-н/522/5102/25
УХВАЛА

25 червня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 47988,76 грн. заборгованості за споживання природного газу та судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 163 ЦПК України визначено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Під час вивчення матеріалів заяви було встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених у ст. 163 ЦПК України.

Так, до заяви про видачу судового наказу не додано належної копії договору про надання послуг, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» та ОСОБА_1 (заявником додано лише типовий договір, який не укладався з боржником, не підписаний ним та не містить індивідуальних даних боржника); жодного доказу на підтвердження того, що зазначена боржником особа є власником квартири чи основним квартиронаймачем за адресою постачання природного газу, а саме: АДРЕСА_1 ; не долучено також і інших доказів, які б обґрунтували підстави вимоги про стягнення заборгованості саме з ОСОБА_1 , зокрема факту його проживання у квартирі/будинку, де виникла заборгованість та користування послугами, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України».

Крім того, судом, в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої особу: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - не знайдено.

При цьому, згідно з інформацією, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності останнього на квартиру АДРЕСА_2 - не підтверджено.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на зазначене, враховуючи, що письмових доказів, що підтверджують фактичне надання послуг заявником та отримання таких послуг боржником суду не надано, не вказані підстави нарахувань, із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 165-167 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України», що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя