Справа № 346/1576/25
Провадження № 2/346/1270/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Насадик В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 11.02.2022 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання кредиту в розмірі 39 000 грн. строком на 39 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 75.00% щорічно та комісії в розмірі 0 грн. У зв`язку з цим між сторонами того дня укладено кредитний договір № ABH0CT93873359.

Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитині кошти у розмірі, відповідно до умов договору, однак, відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Внаслідок неналежного виконання умов вказаного кредитного договору та їх неповернення станом на 29.03.2025 року відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 77 629 грн. 58 коп., з яких:

-38 518 грн. 75 коп. заборгованість за тілом кредиту;

-39 110 грн. 83 коп. заборгованість за процентами.

Тому сторона позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглянути справу без її участі та задовольнити позов, вказавши, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а. с. 8).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

13.05.2025 року відповідач подав через підсистему «Електронний Суд» відзив на позовну, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Відповідач вказує, що дійсно користувався банківськими послугами позивача, однак, спірні кредитні кошти за кредитним договором від 11.02.2022 року № ABH0CT93873359 не отримував.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не надано вищевказаний кредитний договір та не підтверджено належними та допустимими доказами обґрунтованість заявлених позовних вимог. Також відповідач вказує, що не підписував заяву про видачу кредиту та паспорт споживчого кредиту, а вказані документи є лише пропозицією укласти кредитний договір (а. с. 77-82).

Крім того, 12.05. та 03.06. 2025 року відповідач подав через підсистему «Електронний Суд» клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати у позивача оригінали вищевказаних кредитного договору, паспорта споживчого кредиту, анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, меморіального ордеру про видачу кредитних коштів.

В обґрунтування клопотання вказав, що позивачем до позову не долучено кредитний договір від 11.02.2022 року № ABH0CT93873359. Крім того, відповідач ставить під сумнів відповідність поданих електронних копій вищевказаних документів оригіналу, однак, самостійно отримати оригінали цих документів не може.

З урахуванням того, що сторонами детально викладено свої позицію щодо спірних правовідносин, то суд з метою недопущення подальшого порушення розумних строків розгляду справи та неодноразового відкладення судового розгляду вважає за необхідне ухвалити рішення по суті даного спору на підставі наявних матеріалів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 6, 7 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч. ч. 3, 6 ст. 95 ЦПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В обґрунтування клопотань про витребування від 12.05. та 03.06. 2025 року відповідач не вказує, які заходи ним вжито з метою самостійного отримання доказів, а також не надано підтверджень того, що самостійно отримати такі докази він не зміг.

Крім того, в матеріалах цивільної справи наявна заява про надання послуги «Швидка готівка» 11.02.2022 року № ABH0CT93873359, яка підписана електронним цифровим підписом відповідача та акцептована позивачем, що свідчить про укладенням між сторонами кредитного договору. З огляду на це вимога відповідача витребувати оригінал кредитного договору від 11.02.2022 року № ABH0CT93873359 є безпідставною.

Також відповідачем не доведено необхідності витребування оригіналів паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка», анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та меморіального ордеру про видачу кредитних коштів, оскільки надані копії цих документів підписані електронним цифровим підписом позивача та не викликають у суду сумнівів щодо достовірності цих документів.

Судом встановлено, що 11.02.2022 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим між сторонами того дня укладено кредитний договір № ABH0CT93873359. В цій заяві також зазначено, що відповідач просив вважати наведений зразок його цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку, визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, з метою отримання банківський послуг та відкриття банківського рахунку (а. с. 10, 13, 14).

Відповідно до умов вказаного кредитного договору та паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 39 000 грн. строком на 39 місяців, тобто по 10.02.2025 року,, процентна ставка фіксована, 75.00% на рік, проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу, розмір щомісячного платежу становить 2 767 грн. 66 коп., номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховано суму кредиту 835085. У випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0, 07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу (а. с. 11).

Відповідно до меморіального ордеру № TR.21954122.35282.65455 від 11.02.2022 року позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши 11.02.2022 року на вказану платіжну картку відповідача грошові кошти в сумі 39 000 грн. (а. с. 20).

Однак, відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідно до умов договору.

Відповідно до виписки по вказаному кредиту та розрахунку заборгованості за цим кредитним договором, відповідач станом на 29.03.2025 року має заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 11.02.2022 року № ABH0CT93873359 в розмірі 77 629 грн. 58 коп., з яких: 38 518 грн. 75 коп. заборгованість за тілом кредиту; 39 110 грн. 83 коп. заборгованість за процентами (а. с. 17-19, 23, 24).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умов вищевказаного договору.

Відповідно дост. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі статтею 12 вказаного Законуякщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Згідно ст. 4, 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовою зокрема вважається послуга з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями.

Статтею 6 цього Закону фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору.

Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі:

1) у паперовому вигляді;

2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначенимиданим Законом;

3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги;

4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.

При цьому, судом, згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

Судом також встановлено, що на час ухвалення даного рішення заборгованість за вказаним кредитним договором відповідачем добровільно не погашена, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне.

Щодо позиції відповідача, який заперечує підписання ним вищевказаних документів, укладення між ним позивачем вказаного кредитного договору та отримання грошових коштів у сумі 39 000 грн. на виконання умов цього договору, слід взяти до уваги, що заяву про надання послуги «Швидка готівка» та інші вищезазначені документи підписано електронним цифровим підписом відповідача, а вищевказана сума грошових коштів перерахована саме на ту платіжнку картку відповідача, яку останній вказав у цій заяві.

Тому доводи відповідача є безпідставними.

Отже, між сторонами вказаного кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, який оформлений ними в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.

Крім того, стороною позивача належними та допустимими доказами доведено факт перерахування грошових коштів у розмірі 39 000 грн. на виконання умов цього кредитного договору на банківську картку відповідача, реквізити якої він зазначив у вказаній заяві.

Судом встановлено що доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Крім того, на час ухвалення даного рішення вказана заборгованість відповідачем добровільно не погашена, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне.

Тому позов підлягає задоволенню.

Судом також встановлено, що позивачем за звернення даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., що стверджується платіжним дорученням № 290 від 29.03.2025 року (а. с. 9).

Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

На підставі ст.ст.11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054, 1077ЦКУкраїни та, керуючись ст.ст. 1-18, 76-81, 89, 141, 274-279, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів від 12.05. та 03.06. 2025 року відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження юридичної особи: м.Дніпро, вул.Батумська, буд. 11, ) заборгованість за кредитним договором від 11.02.2022 року № ABH0CT93873359 в загальному розмірі 77 629 (сімдесят сім тисяч шістсот двадцять дев`ять) гривень 58 копійок, визначену станом на 29.03.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження юридичної особи: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Батумська, буд. 11, ).

Апеляційна скарна рішення може бути подана особами, які беруть участь у справі, до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.06.2025 року.

Суддя: Калинюк О. П.