Справа № 452/2204/25
Провадження № 2/452/1091/2025
УХВАЛА

Іменем України

26 червня 2025 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівська державно нотаріальна контора Харківської області, про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка ОСОБА_1 24 червня 2025 року звернулася до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь заборгованість за зобов`язаннями померлої ОСОБА_4 за розпискою від 27.05.2016 року у розмірі 413 955,00 грн. Підсудність визначена позивачкою за фактичним місцем проживання відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши позовну заяву, суддя дійшла до висновку про наявність підстав для передачі справи за підсудністю до іншого суду.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ. Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (стаття 27 ЦПК України).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Пунктом четвертим Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265 передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини першої статті 27 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Такі висновки викладені у постанові ВС від 24 червня 2024 року по справі № 554/7669/21.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1519235 від 26.06.2025 року відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Наведені докази у сукупності дають підстави обгрунтовано стверджувати, що подана заява не підлягає розгляду в Самбірському міськрайонному суді Львівської області.

Частиною 9 статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно п. 3 до Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Враховуючи зареєстроване місце проживання відповідачки, дана справа є підсудною Богодухівському районному суду Харківської області (62103, м. Богодухів, пл. Незалежності, 17), юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію з урахуванням п. 3 до Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У відповідності до п. 1) ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Ураховуючи вищенаведене, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про стягнення боргу необхідно передати до Богодухівського районного суду Харківської області, так як справа належить до його територіальної юрисдикції (підсудності).

Керуючись ст. ст. 258, 259, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівська державно нотаріальна контора Харківської області, про стягнення боргу передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Богодухівського районного суду Харківської області (62103, м. Богодухів, пл. Незалежності, 17).

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя