Справа №705/2250/25
Провадження 2/705/2066/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23 червня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Душина О.В.,

при секретарі Ковальчук Т.М.;

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідач - не з`явилась,

представника третьої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа Орган опіки та піклування Уманської міської ради Черкаської області (площа Соборності, 1, м. Умань, Черкаська область, ) про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який є рідним онуком позивача ОСОБА_1 .

Відповідач є одинокою матір`ю оскільки народила ОСОБА_6 не перебуваючи в шлюбі, а тому свого сина зареєструвала відповідно до частини першої статті 135 СК України, що підтверджується Витягом за №1 від 20.03.2025р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження щодо ОСОБА_5 .

У 2021році відповідач ОСОБА_4 залишила сина та виїхала за межі території України до Угорщини де і проживає по цей час.

Позивач ОСОБА_1 разом із своїм онуком ОСОБА_7 проживає однією сім?єю, займається утриманням та вихованням свого онука у квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідач, яка є матір`ю ОСОБА_6 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання свого сина, не цікавиться станом його здоров`ям, навчанням, не турбується про його духовний та моральний розвиток.

Перебуваючи за кордоном та незважаючи на вільний доступ до наявної системи телефонного та інтернет зв`язку не підтримує із своїм сином жодного зв`язку, навіть жодного разу не привітала його з днем народження чи іншим святом, не присилала жодного подарунку чи матеріальної допомоги.

Неповнолітній син також не бажає спілкуватися із відповідачем навіть по телефону оскільки по цей час пам`ятає моральні образи, безпричинні приниження, обзивання нецензурними словами із сторони матері.

Згідно письмового висновку органу опіки та піклування Уманської міської ради від 01 квітня 2025року за № 2217/01/01-35 орган опіки та піклування Уманської міської ради вважає за доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із власноруч написаного листа, адресованого на ім`я начальника служби у справах дітей, який відповідач із Угорщини поштою прислала позивачеві (додається разом з конвертом) слідує, що відповідач визнає факт ухилення її від виховання та утримання її сина ОСОБА_6 , та навіть висловила свою згоду щодо можливого позбавлення її батьківських прав.

Згідно письмових пояснень свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вихованням, матеріальним забезпеченням ОСОБА_6 займається ОСОБА_1 , оскільки мама ОСОБА_11 з перших днів його народження самоусунулася від його виховання та утримання, а наразі взагалі виїхала за кордон.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які є сусідами позивача, слідує, що ОСОБА_4 не приймає і не приймала раніше участі у вихованні своєї дитини ОСОБА_5 , що його вихованням та утриманням фактично з дня народження займається ОСОБА_1 .

З Акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти від 18 лютого 2025року слідує, що мати ОСОБА_4 знаходиться за межами України і не спілкується із ОСОБА_11 , а саме бабуся ОСОБА_1 піклується про всебічний розвиток дитини забезпечує всім необхідним свого онука ОСОБА_6 , який проживає разом із бабусею - позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Акту затвердженого ОСББ «Європейська 92» від 28.02.2025р. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але фактично з 29.08.2021 і по теперішній час за місцем реєстрації не проживає.

Згідно характеристик з місця навчання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 характеризується виключно з позитивної сторони, як здатний та відповідальний учень, та що його вихованням займається бабуся ОСОБА_1 , а мама - ОСОБА_4 самоусунувшись взагалі не приймала участі в освітньому і виховному процесі свого сина.

3 фотокопії закордонного паспорту наданого відповідачем слідує, що в закордонному паспорті на ім`я відповідача має місце штамп дати перетину кордону 31.08.2021 року.

Згідно довідки КНІ «Уманський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» за N?178 від 26.03.2025р. дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 перебуває під наглядом лікаря-педіатра ОСОБА_15 з 2019 року. Дитина хворіє рідко, на диспансерному обліку перебуває у лікаря-офтальмолога. Супровід медичного обслуговування дитини, тобто на чергові та позачергові огляди, хлопчика з 2021року приводила бабуся. Мати не з`являлась до медичного закладу та не цікавилась здоров`ям дитини.

Окрім того, вищезазначені обставини також можуть безпосередньо в судовому засіданні підтвердити і свідки: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Оскільки і до виїзду за кордон відповідач ОСОБА_4 ухилялася від виконання своїх обов`язків щодо виховання та забезпечення свого малолітнього сина, ображала та принижувала його, позбавлення батьківських прав відповідача відносно її сина повністю відповідає інтересам самої дитини.

У зв`язку з цим просить суд позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 28.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідачу надіслано копію ухвали судді та копію позовної заяви з додатками рекомендованим листом, проте вказаний лист повернувся до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.

Ухвалою суду від 26.05.2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Позивач, представник позивача та представник третьої особи Органу опіки та піклування Уманської міської ради в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити.

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.1 та ч.5 ст.56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

У відповідності до ч.1 ст.59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 05.12.2012 року, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис №867 від 05.12.2012). Його батьком записаний ОСОБА_18 , матір`ю - ОСОБА_4 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №1 від 20.03.2025 у актовому записі №867 від 05.12.2025 відомості про батька записані відповідно до ч. 1 чт. 135 Сімейного кодексу України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідною бабусею ОСОБА_5 , тобто матір`ю відповідача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 від 07.06.1978 р. та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 08.06.1979 р., що підтверджує зміну прізвища ОСОБА_19 на « ОСОБА_20 ».

Неповнолітній ОСОБА_5 зареєстрований та проживає з бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , де також зареєстровані ОСОБА_21 та ОСОБА_4 .

Відповідач (матір ОСОБА_5 ) року проживає за кордоном в Угорщині, що підтверджується відміткою в закордонному паспорті ОСОБА_4 про перетин кордону 31.08.2021.

Як вбачається з Акту, затвердженого головою правління ОСББ «Європейська 92» Задорожнім Б. ОСОБА_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але фактично з 20.08.2021 і по теперішній час (28.02.2025) за місцем реєстрації не проживає, про що свідчать сусіди ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти ОСОБА_5 , затвердженого 18.02.2025 директором Уманської гімназії №5 Уманської міської ради Кернос Оленою, дитина проживає разом із бабусею ОСОБА_1 , сім`я з 2-х осіб проживає в 2-х кімнатній квартирі, санітарні умови задовільні, дитина має окреме постійне місце для навчання, окреме місце для відпочинку, окреме спальне місце, окрему кімнату; дитина достатньо забезпечена їжею, одягом та взуттям, шкільним приладдям. Бабуся піклується про всебічний розвиток дитини, забезпечує всім необхідним. Мати дитини ОСОБА_4 знаходиться за межами України і не спілкується з ОСОБА_11 .

Як вбачається з листа КНП «Уманський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» №178 від 26.03.2025 дитина ОСОБА_5 перебуває під наглядом лікаря-педіатра ОСОБА_15 з 2019 року. До 2021 року проживав з матір`ю, з 2021 року мати перебуває за кордоном, догляд за дитиною здійснює бабуся ОСОБА_1 . Супровід медичного обслуговування дитини, тобто на чергові та позачергові огляди хлопчика з 2021 року приводила бабуся. Мати не з`являлась до медичного закладу та не цікавилась здоров`ям дитини.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 надіслала лист начальнику служби у справах дітей про те, що вона перебуває за кордоном в Угорщині, де вийшла заміж, тому повертатися в Україну не планує. Пояснила, що вона не займається вихованням сина ОСОБА_5 , не турбується про його моральний та духовний розвиток, матеріальну допомогу не надає. Весь цей час син перебуває на повному утриманні її матері ОСОБА_1 . Тому просить позбавити її, ОСОБА_4 , батьківських прав відносно її сина ОСОБА_5 .

Згідно наданих пояснень начальнику служби у справах дітей Уманської міської ради ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 підтверджується факт того, що ОСОБА_4 не приймає участь у вихованні, сина ОСОБА_5 , не спілкується з ним. Дитина проживає разом із бабусею ОСОБА_1 .

Викладене також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_16 , наданими в судовому засіданні.

Згідно висновку органу опіки та піклування Уманської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.04.2025 №2217/01/01-35 комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Уманської міської ради від 01.04.2025 року порушено клопотання перед органом опіки та піклування Уманської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Керуючись статтею 164 Сімейного кодексу України, з метою соціального захисту прав дитини, орган опіки та піклування Уманської міської ради вважає про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Крім цього, відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

У силу статті 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами 1-4 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167).

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно зі ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Окрім цього, системний аналіз норм сімейного права дає підстави вважати, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків / одного з батьків батьківських прав. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19 (провадження № 61-14351св21).

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

На підставі наведеного вище, суд дійшов переконання, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання встановлених законом батьківських обов`язків по вихованню свого сина, не проявляє жодного інтересу до дитини та не опікується ним, тому є підстави для задоволення позову та позбавлення її батьківських прав.

При цьому суд усвідомлює, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, водночас вважає, що у даному випадку він є виправданим. Адже зібрані та досліджені докази підтверджують ухилення відповідачки від виконання визначених чинним законодавством батьківських обов`язків та небажання їх виконувати.

На підставі викладеного суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, позивач в судовому засіданні не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 263-265, 273, 351, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складене 30 червня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа: Орган опіки та піклування Уманської міської ради Черкаської області (площа Соборності, 1, м. Умань, Черкаська область, ).

Суддя О.В. Душин