Справа № 145/225/25
Провадження № 2/145/425/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2025 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Патраманського І.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушко А.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Борсків Тиврівського району Вінницької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до

Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області місцезнаходження: вул. Соборна, 64, м. Гнівань Вінницького району Вінницької області,

про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИІВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 , повторне свідоцтво про смерть видане виконавчим комітетом Ворошилівської сільської ради Вінницького району, а/з №7. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько - чоловік матері - ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть видане виконавчим комітетом Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, а/з №2. Вона, ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з№ 16 виконкому Маянівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, де її матір`ю зазначена мати ОСОБА_3 . 27.01.1974 вона уклала шлюб та змінила її дошлюбне прізвище ОСОБА_6 на прізвище в шлюбі ОСОБА_7 , свідоцтво про шлюб видане виконавчим комітетом Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, а/з №2. 20.11.1990 вона уклала повторний шлюб та змінила її дошлюбне прізвище ОСОБА_7 на прізвище в шлюбі ОСОБА_8 , свідоцтво про шлюб видане Вінницьким міським відділом ДРАЦС, а/з№3588.

Після смерті матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_2 .

23.01.2024 позивачка звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Постановою від 23.01.2024 за № 52/02-31 Державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори їй, ОСОБА_1 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2 , оскільки вона у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також нею не надано документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на спадкове майно

Обставини та докази, що підтверджують позовні вимоги.

Підтвердження її, ОСОБА_1 , права на спадкування житлового будинку за законом вона вимушена захищати в судовому порядку.

Дійсно, правовстановлюючий документ про право власності на ім`я її матері - спадкодавці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок АДРЕСА_2 , відсутній. ОСОБА_3 проживала в будинку разом чоловіком - її батьком - ОСОБА_4 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , вони володіли та користувались будинком, що підтверджується виписками з погосподарських книг с. Борсків за 1983-1985рр., 1986-1990рр., суспільна група господарства - робітники. Інші члени сім`ї на день смерті спадкодавиці в будинку не проживали, не були в ньому зареєстровані. Після смерті батька 01.01.1996 його частку в спадщині 1/2 частки житлового будинку спадкувала його дружина - мати позивачки - ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР в ред. 1963р., оскільки залишалась проживати в цьому будинку. Після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями прийняла позивачка шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, а саме: вона користувалась будинком для проживання, здійснювала догляд за ним, обробляла земельні ділянки, володіла, користувалась та розпоряджалась предметами домашнього вжитку. Інші спадкоємці першої черги відповідно до ст. 529, 530 ЦК Української РСР після смерті матері відсутні. Із заявою по видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно до 01.01.2004, до часу вступу в дію Цивільного кодексу України в ред. 2003 вона не зверталася. На зараз виникла необхідність здійснити державну реєстрацію належного їй майна права власності в порядку спадкування за законом. Оскільки її матері на день смерті на праві власності належав будинок АДРЕСА_2 та вона прийняла спадщину у визначений законом спосіб після її смерті, то має право власності на нього в порядку спадкування за законом.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 24.02.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі.

Ухвалою суду від 18.03.2025 клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено. Витребувано з Тиврівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Борсків Тиврівського району Вінницької області, та копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Борсків Тиврівського району Вінницької області.

Ухвалою суду від 03.04.2025 клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено. Витребувано з Державного нотаріального архіву Вінницької області копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Борсків Тиврівського району Вінницької області; копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Борсків Тиврівського району Вінницької області.

Ухвалою суду від 26.05.2025 клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено. Витребувано з Гніванського відокремленого підрозділу комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» інформацію щодо реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 10.06.2025 закрито підготовче провадження та дану цивільну справу призначено до розгляду по суті на 24.06.2025.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник Гуменюк Н.В. позов підтримали, просили його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Гніванської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути у відсутності її представника, позовні вимоги підтримують.

В судовому засіданні за клопотанням представника позивача були допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_9 показала, що вона є подругою позивачки з дитинства. Вони часто їздили до її батьків, коли вони були живі. Потім помер батько позивачки, а слідом і її мати. Позивачка хоронила батьків. Після смерті батьків позивачка продовжила користуватись будинком батьків, вони часто із позивачкою їздять в с. Борсків, позивачка разом із чоловіком підтримує будинок в належному стані. Братів та сестер в позивачки немає.

Свідок ОСОБА_10 показав, що він є чоловіком позивачки. Він разом із позивачкою здійснювали поховання її батьків. Вони користуються та здійснюють догляд за будинком в с. Борсків після смерті батьків дружини. Братів та сестер в позивачки немає.

Суд, вислухавши позивачку та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини.

Так, судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 . За життя ОСОБА_4 своїм майном розпорядився.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла дружина померлого ОСОБА_3 , в порядку ст. 549 ЦК УРСР вступивши у фактичне володіння спадковим майном, що підтверджується показами свідків.

Згідно виписки з погосподарської книги Гніванської міської ради від 31.01.2025, відповідно до записів в погосподарській книзі, особовий рахунок № НОМЕР_3 на 01.01.1983-1985 рік, що за адресою с. Борсків, голова сім`ї ОСОБА_4 , дружина - ОСОБА_3 (а.с.16 зворот), згідно виписки з погосподарської книги Гніванської міської ради від 31.01.2025, відповідно до записів в погосподарській книзі, особовий рахунок № НОМЕР_4 на 01.01.1986-1990 рік, що за адресою с. Борсків, голова сім`ї ОСОБА_4 , дружина - ОСОБА_3 (а.с.16).

Згідно виписки з погосподарської книги Гніванської міської ради від 31.01.2025, відповідно до записів в погосподарській книзі, особовий рахунок № НОМЕР_5 на 01.01.1996 , що за адресою с. Борсків, голова сім`ї ОСОБА_3 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.3).

Відповідно до довідки Гніванського відокремленого підрозділу КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 05.06.2025 № 28 станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_2 , 10.07.1997 зареєстровано КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 97, за ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва № НОМЕР_7 про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 10.07.1997, виконавчим комітетом Ворошилівської сільської ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Тиврівської районної ради народних депутатів від 21.07.1988 року № 143.

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами ФОП ОСОБА_11 від 23.01.2025, житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 , складається з житлового будинку «А», з прибудовою «а», що складаються з: коридору 1-1 площею 5,6 кв.м., комори 1-2 площею 10,6 кв.м., коридору 1-3 площею 6,1 кв.м, кухні 1-4 площею 7,4 кв.м., передпокою 1-5 площею 5,5 кв.м., кімнати 1-6 площею 12,1кв.м., кімнати 1-7 площею 20,1 кв.м. та погріба «п/а», відповідно до технічного паспорту ФОП ОСОБА_11 , інвентаризаційна справа № 25-041 від 23.01.2025р., інвентаризаційна вартість спадкового будинку складає 73 285.00грн (а.с. 9-13).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 , є дочкою померлої ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_8 , в якому матір`ю вказано ОСОБА_3 (а.с. 5), копіями свідоцтв про укладення шлюбу серія НОМЕР_9 , серія НОМЕР_9 (а.с.6,7). Позивачка спадкоємиця першої черги спадкування за законом після смерті матері.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її дочка ОСОБА_1 , в порядку ст. 549 ЦК УРСР вступивши у фактичне володіння спадковим майном, що підтверджується показами свідків.

Відповідно до відповіді з Тиврівської державної нотаріальної контори № 213/01-16 від 21.03.2025 в Тиврівській державній нотаріальній конторі спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , та після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Тиврівській державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с. 39).

Згідно з відповідю Державного нотаріального архіву Вінницької області від 12.05.2025 № 52/01-18 спадкові справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 по фонду Тиврівської державної нотаріальної контори не виявлено (а.с. 51).

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Когутницьким Є.В. від 23.01.2024 № 52/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вона у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також в зв`язку з відсутністю у спадкоємця належного правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 14).

Зазначена обставина і стала підставою для звернення позивачки до суду за захистом її невизнаного права.

Дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором; у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту може бути визнання права.

Згідно ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається відповідно до встановленого законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі статтею 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Згідно зі статтею 100 Цивільного кодексу УРСР, який був чинним до 01.01.2003, в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Відповідно до положень п. 1.5., 2.2. Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.95, до об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться, зокрема, жилі будинки (домоволодіння) розташовані на земельній ділянці, під окремим порядковим номером по вулиці, площі, провулку.

Реєстрація проводиться в такому порядку: а) заявник подає до бюро технічної інвентаризації два примірники правовстановлюючого документу (оригінал та копію); б) відповідальний працівник бюро технічної інвентаризації вивчає законність та повноту документів і на підставі їх робить відповідний запис в реєстрову книгу; в) адреса об`єкта, що реєструється, записується в повуличний алфавітний журнал; г) прізвище, ім`я та по батькові власників об`єктів нерухомого майна, що належить фізичним особам, вносяться в алфавітний журнал або картотеку; е) на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційних напис; ж) на копії правовстановлюючого документа робиться відмітка про реєстрацію з посиланням на реєстровий номер та дату реєстрації; з) до інвентаризаційної справи додається копія правовстановлюючого документа, довідка про належність об`єкта нерухомого майна, в якій записується: прізвище або найменування власника, назва і зміст правовстановлюючого документа, число і місяць реєстрації з підписом особи, яка відповідає за реєстрацію.

Як встановлено судом право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_2 , 10.07.1997 зареєстровано КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 97, за ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва № НОМЕР_7 про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 10.07.1997, виконавчим комітетом Ворошилівської сільської ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Тиврівської районної ради народних депутатів від 21.07.1988 року № 143.

Тобто, реєстрація права власності на спірний житловий будинок була проведена відповідно до чинного на той час законодавства.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю в момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 1223, ч. 1 ст. 1225 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно ч. 1 ст. 1258, ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272, ч. 1 ст. 1273, ч. 2 ст. 1274 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 524, 525, 526, 529, 548, 549 чинного на момент смерті ОСОБА_3 . ЦК УРСР спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнавалось останнє постійне місце проживання спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи наведені норми, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Судом за результатом дослідження доказів встановлено, що право власності на спірний будинок було зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння. Позивачка ОСОБА_12 прийняла спадщину після смерті своєї матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців судом не встановлено.

Суд зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту прав, який може бути застосований судом в разі відсутності умов для оформлення відповідних прав в нотаріальному порядку.

Згідно постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" в разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємець має право звернутись до суду із позовом про визнання за ним права.

В даному випадку позивачка отримала відмову нотаріуса в оформленні права власності на житловий будинок в порядку спадкування, оскільки право власності на нерухоме майно не виникало через відсутність його державної реєстрації та через відсутність поданої нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Отже, у позивачки відсутня можливість оформити своє право власності на спірний будинок в нотаріальному порядку.

Водночас, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину не позбавляє позивачів права на спадкове майно.

Суд зауважує, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері. При цьому, позивачка спірний будинок фактично прийняла у спадщину в повному обсязі шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до положень ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що право на спірне нерухоме майно (житловий будинок) перейшло в порядку спадкування за законом до позивачки. Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування.

Підводячи підсумок суд вважає, що існують законні та достатні підстави для захисту прав позивачки в судовому порядку шляхом задоволення позовних вимог про визнання права власності на спірний будинок.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі суд враховує, що хоча позовні вимоги було задоволено, проте цей спір виник не з вини відповідача. Тобто, відповідач не вчиняв дій або бездіяльності, які мали наслідком виникнення цього спору, а набув статусу відповідача в силу норм Цивільного кодексу України. Таким чином, стягнення з відповідача судових витрат буде несправедливим та нерозумним, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне не стягувати ці витрати з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 3, 5- 13, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гуменюк Наталія Володимирівна, до Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за позивачкою.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 червня 2025 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Борсків Тиврівського району Вінницької області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Гніванська міська рада Вінницького району Вінницької області місцезнаходження: вул. Соборна, 64, м. Гнівань Вінницького району Вінницької області,

Суддя Патраманський І. І.