Справа № 747/236/25
Провадження № 2/747/131/25
РІШЕННЯ

іменем України

07.07.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Талалаївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача, у якому просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої суми у 400 грн на 1/4 частку від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та відкликати виконавчий лист, яким проводилось стягнення аліментів у розмірі 400 грн щомісячно. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Талалаївського районного суду від 28.03.2011 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частину його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 березня 2011 року. Рішенням Талалаївського районного суду від 07.03.2017 року змінено розмір аліментів з 1/4 частку від заробітку (доходу) щомісячно на 400 гривень, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття. На даний час у позивачки зросла сума витрат на неповнолітню дитину, аліментів в сумі 400 (чотириста) гривень щомісячно недостатньо для задоволення потреб дитини. Хоча позивачка і працює, але потреби дитини збільшуються у зв`язку з її навчанням в Талалаївській школі мистецтв на участь у конкурсах, придбання хореографічних костюмів для виступів, придбанні гаджетів для навчання дитини в ліцеї, що потребує додаткових витрат, частину з яких повинен нести відповідач, як батько дитини. На думку позивачки для забезпечення потреб дитини на належному рівні доцільним є зміна способу стягнення аліментів та розміру шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частку від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки рівень витрат на дитину постійно зростає.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав. Згідно наданого відзиву відповідач вважає вимогу позивачки необґрунтованою та незаконною, оскільки цей розмір є великим і стягнення аліментів у такому розмірі призведе до того, що частка доходів, яка буде залишатись відповідачу після вирахування аліментів в такому розмірі, не буде відповідати величині власних витрат відповідача на утримання себе та його сім`ї, яка на сьогодні складається з дружини та двох неповнолітніх дітей і двох непрацездатних батьків відповідача. Станом на сьогоднішній день відповідач має нову сім`ю шлюб укладений 20.09.2014 року з ОСОБА_5 . Від шлюбу відповідач має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких відповідач має утримувати, так і дружину, які потребують матеріальної допомоги від відповідача. На даний час діти перебувають на дистанційному навчанні, і з ними постійно займається дружина, яку відповідач утримує. Крім того, дружина відповідача та син ОСОБА_8 хворіють та потребують постійних матеріальних витрат на їх лікування. Також відповідач має двох батьків матір ОСОБА_9 , не працює, а батько ОСОБА_10 інвалід ІІ групи, які потребують фінансових витрат на своє існування та витрат на ліки, і яким допомагає відповідач. У випадку покладення на відповідача обов`язку щодо стягнення на користь позивача аліментів у такому розмірі, призведе до скрутного становища відповідача. Тому відповідач просить суд стягнути з нього аліменти на користь позивачки на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1600 грн щомісячно до повноліття.

Ухвалою від 21 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 21 травня 2025 року, яке відкладено за клопотанням позивачки на 07 липня 2025 року, про що учасники справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали і просили задовольнити. Оскільки розмір аліментів. які стягуються на даний час з відповідача чотириста гривень є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітньої дитини відповідача, яку він, як батько, зобов`язаний утримувати до повноліття шляхом сплати аліментів. Що ж стосується невизнання ним позову і наведення у відзиві певних доводів, то це не звільняє відповідача від такого обов`язку, та відповідачем не надано доказів матеріального утримання осіб, які за його твердженням перебувають на його утриманні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, до суду надано відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив, тому його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю дитини є ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12)

Рішенням Талалаївського районного суду від 28.03.2011 року, яке набрало законної сили 11.04.2011 року, з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_11 на утримання доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частину його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 березня 2011 року (а.с.30) Рішенням Талалаївського районного суду від 03.08.2011 року, яке набрало законної сили 16.08.2011 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 розірвано (а.с.19) Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 12 квітня 2013 року ОСОБА_11 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_14 (а.с.13) Рішенням Талалаївського районного суду від 07.02.2017 року, яке набрало законної сили 20.02.2017 року, змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 рішенням Талалаївського районного суду від 28 березня 2011 року на корить ОСОБА_11 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. (а.с.17-18) Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 04.04.2025 року, виданої Харківським старостинським округом Талалаївської селищної ради Кравченко В.А., до складу її сім`ї входять чоловік ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сини - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які по місцю реєстрації по АДРЕСА_1 не проживають (а.с.15) Згідно посвідчення багатодітної сім`ї серії НОМЕР_3 від 11.07.2019 року сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_13 являється багатодітною (а.с.11) Згідно довідок Талалаївської селищної ради від 21.05.2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 проживають без реєстрації по АДРЕСА_2 без реєстрації. На утриманні ОСОБА_1 знаходяться діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 88-89). Згідно довідки директора Талалаївської шкоди мистецтв від 03.04.2025 року ОСОБА_4 навчається в Талалаївській школі мистецтв в класі хореографії. Мати ОСОБА_1 постійно фінансує хореографічні костюми та витрати на поїздки і участь у конкурсах (а.с.16) Згідно довідки КНП «Талалаївська ЦЛ» від 27.05.2025 року у ОСОБА_4 підлягають лікуванню 6 зубів, а підлягають видаленню 6 зубів (а.с.87) Згідно наданих позивачкою копій розрахунків заборгованості зі плати аліментів ОСОБА_3 станом на березень 2025 року заборгованість відсутня (а.с.20-24)

20 вересня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с. 65) Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_22 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , в графі «Батько» зазначений ОСОБА_3 , в графі «Мати» - ОСОБА_5 (а.с. 63) Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_18 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , в графі «Батько» зазначений ОСОБА_3 , в графі «Мати» - ОСОБА_5 (а.с. 62) ОСОБА_22 навчається в 4-Б класі Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 25 на дистанційній формі навчання (а.с. 67) ОСОБА_23 навчається в 1-Б класі Ліцею № 2 Тростянецької міської ради за змішаною формою навчання (а.с. 66) Згідно довідки від 05.05.2025 ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_3 . Разом з ним за даною адресою проживають дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_22 та ОСОБА_18 (а.с.74) Що стосується наданих відповідачем копій медичних документів про хвороби та стан здоров`я його самого, його дружини, батька, матері та сина, то суд не має можливості зробити висновок про тяжкість захворювання чи стану здоров`я, про необхідність, тривалість та вартість лікування (а.с.68-73, 99, 101-114) Крім того, позивачем не надано доказів понесених ним витрат на їх лікування чи утримання. Згідно довідки № 13 від 04.06.2025 «Про підтвердження місця роботи», виданої ТОВ «АВІС-УКРАЇНА» ОСОБА_3 працює у ТОВ «АВІС-УКРАЇНА» на посаді водія автотранспортних засобів з 28.05.2024 року по теперішній час з посадовим окладом 8490 грн (а.с.96) Аналізуючи зазначений доказ, суд приходить до висновку, що дана довідка не є належним доказом в порядку ст 77 ЦПК України, який підтверджує щомісячний дохід відповідача ОСОБА_3 , оскільки належним доказом розміру доходу є довідка про доходи за останні 6 місяців роботи встановленої форми, виписка з рахунку про рух коштів за останні 6 місяців або довідка з Пенсійного фонду форма № ОК-7 за останній доступний до формування квартал. Оскільки названі докази визнані судом неналежними в порядку ст 77 ЦПК України, тому суд їх відкидає та не кладе в основу рішення.

Оцінивши надані учасниками справи докази, подані на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що застосуванню у даному випадку підлягають норми сімейного законодавства щодо розміру аліментів, та інших підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють сімейні правовідносини. Крім того, судом враховується положення ст 2 ЦПК України про те, що суд зобов`язаний керуватися завданням справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати свою спільну неповнолітню дитину. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року. Тобто, зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок викладено в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч.3 ст.181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч.1 ст.192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства можна дійти висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. До аналогічного висновку дійшов й Верховний суд України у постанові від 05 лютого 2014 року по цивільній справі № 6-143цс13, зазначивши, що зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у ст. 182 СК України.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 , як одержувач аліментів скористалась своїм правом щодо зміни способу стягнення аліментів, а саме від твердої грошової суми до частки від доходу. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, адже стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності та гармонійного розвитку дитини. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги те, що аліменти у розмірі 400 грн., які стягуються з відповідача, та рівність прав як позивача так і відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дитини, виходячи із інтересів дитини, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 400 грн. до 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується посилань відповідача ОСОБА_3 у відзиві на те, що він на даний час має нову сім`ю та двох неповнолітніх дітей, у нього хворіє дружина та він утримує своїх непрацездатних батьків, і тому розмір аліментів в 1/4 частки від всіх видів його заробітку призведе до скрутного становища, і тому просив суд стягувати з нього аліменти в розмірі 1600 грн щомісячно, не змінюючи при цьому способу їх стягнення, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, зазначено, що зміна сімейного стану, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №715/2073/20, де зазначено, що окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану. До того ж батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 28.05.2021 року у справі №715/2073/20. Тому наявність у відповідача двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу не являється підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, в ході розгляду справи не знайшло свого підтвердження і посилання позивача про те, що стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів призведе до скрутного становища, тому саме розмір в 1600 грн щомісячно його влаштовував, оскільки в ході розгляду справи не встановлено, яку саме суму відповідач витрачає на лікування сина, дружини та батьків щомісячно; ним не надано належного доказу своїх щомісячних доходів. Суд вважає, що саме пред`явлений позивачкою розмір і вид стягнення аліментів, який є законодавчо встановлений, забезпечить неповнолітній дитині позивачки та відповідача дитини належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку. Оскільки в ході розгляду справи суд прийшов до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, а предявлений позивачкою розмір аліментів в частці від доходу законодавчо встановлений, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Крім того, у зв`язку із визначеним судом новим способом та розміром стягуваних з відповідача аліментів, які будуть стягуватись з дня набрання рішенням суду законної сили, виникає необхідність припинення стягнення за виконавчим листом, яким на даний час стягуються з відповідача аліменти.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 60, 76-81, 211, 247, 264-265 ЦПК України , суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року у справі № 747/10/17 (провадження № 2/747/26/17).

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття.

Припинити стягнення за виконавчим листом, виданим Талалаївським районним судом на виконання рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року у справі № 747/10/17 (провадження № 2/747/26/17) з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце проживання- АДРЕСА_3 (РНОКПП - НОМЕР_8 ).

Повний текст рішення суду виготовлений 14 липня 2025 року.

Суддя Л.В.Тіщенко