Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2025 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 , поданою представником ОСОБА_4 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2025 року
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2025 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 2400 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 18 грудня 2023 року по 06 січня 2024 року включно, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку. В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Позивач ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду. Просила скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 частково: стягнути з відповідача, ОСОБА_1 , на користь позивача, ОСОБА_3 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі - 35 464,64 грн; стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Справа розглядалася судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна (частина шоста статті 19, частина першої статті 369 ЦПК України).

Постановою Волинського апеляційного суду від 20 травня 2025 року в цій справі апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_4 , залишено без задоволення, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2025 року в цій справі залишено без змін.

Відповідач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 24 травня 2025 року подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення. Заява обґрунтована тим, що постановою від 20 травня 2025 року не вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції. У відзиві на апеляційну скаргу він зазначав, що очікує понести 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, надав на підтвердження такої вимоги копії відповідних документів. Професійні правничі послуги адвоката ним були оплачені. Просив ухвалити додаткове рішення в цій справі, стягнути з ОСОБА_3 в корись ОСОБА_1 судові витрати на професійну правнчиу допомогу в розмірі 15 000 грн.

У письмових запереченнях, поданих представником ОСОБА_4 на вищевказану заяву зазначено, що сума, яку просить стягнути відповідач, є завищеною та необґрунтованою з огляду на обсяг роботи представника, характер та обставини справи. Вказана в акті приймання послуга поштового відправлення відзиву на апеляційну скаргу з описом вкладення у цінний лист не виконана, оскільки відзив було відправлено у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд». Предмет цієї справи не передбачає складних правових питань, ґрунтується на прямих нормах матеріального права та не потребує значного дослідження доказів. Заявлена до стягнення сума не відповідає обсягу правничих послуг, зокрема стороною відповідача в доданих до матеріалів справи документах не вказано кількість годин, які витратив адвокат, не зазначено погодинну ставку. Вважає, що необхідно враховувати соціальний статус похивача, оскільки вона виховує двох малолітніх дітей, що свідчить про значне соціальне навантаження та обмеження фінансових можливостей та ресурсів, її матеріальне становище є складним. Необґрунтована та непропорційна сума витрат, які просить стягнути відповідач, створює ризик покладення надмірного фінансового навантаження на іншу сторону, відтак стягненню не підлягає. Просила відмовити в задоволенні вимог представника відповідача Мартинюка С. І. про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України), у зв`язку із чим розгляд заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення здійснюється судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву відповідача та наявні у справі матеріали справи суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

У відзиві відповідача ОСОБА_1 на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 представник відповідача Мартинюк С. І. зазначив, що відповідач очікує понести в зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. До відзиву приєднано копію додаткової угоди № 2 від 11 квітня 2025 року до Договору про надання правової допомоги № 19/09 від 19 вересня 2024 року, укладеного між адвокатом Мартинюком С. І. та ОСОБА_1 ; копію Акту приймання-передачі правових послуг № 2 за Договором про надання правової допомоги № 19/09 від 19 вересня 2024 року, складений 17 квітня 2025 року з детальним описом наданих послуг.

До відзиву на позовну заяву представником відповідача приєднано копію Договору № 19/09 про надання правової допомоги від 19 вересня 2024 року, за пунктом 3 якого розмір гонорару та порядок його сплати визначаються додатковою угодою до цього договору.

За пунктами 1.1, 1.2 Додаткової угоди № 2 від 11 квітня 2025 року, розмір гонорару адвоката за надані професійні правничі послуги під час перегляду справи у Волинському апеляційному суді є фіксований та становить 15 000 грн, а оплата гонорару здійснюється впродовж трьох календарних днів з дати набрання постановою законної сили з урахуванням підписаного між сторонами акту прийому-передачі наданих послуг.

Акт складено та підписано сторонами 17 квітня 2025 року. Згідно з актом відповідачу надано такі послуги: ознайомлення з апеляційною скаргою позивача, надання їй правового аналізу; підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу; формування додатків до відзиву та забезпечення поштової відправки листом з описом вкладення на поштову адресу позивача; подання відзиву з додатками до апеляційного через підсистему ЄСІТС «Електронний суд».

Докази оплати гонорару копії розрахункових квитанцій від 11 квітня 2025 року (на суму 7500 грн) та від 22 травня 2025 року (на суму 7500 грн) подано представником відповідача разом із заявою про ухвалення додаткового рішення від 24 травня 2025 року.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Апеляційним судом апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року в справі № 904/4507/18).

Колегія суддів відхиляє заперечення представника позивача в частині відсутності інформації про погодинну оплату та ненадання представником відповідача послуги щодо направлення відзиву засобами поштового зв`язку, оскільки за умовами п 1.1 Додаткової угоди № 2 від 11 квітня 2025 року розмір гонорару сторони визначили як фіксований у розмірі 15 000 грн, а в матеріалах справи (додаток до відзиву) містяться докази виконання відповідачем процесуального обов`язку щодо надіслання позивачу, яка не має зареєстрованого електронного кабінету, відзиву на апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку.

Виконання позивачем покладеного на неї обов`язку виховання та утримання дітей, який у рівній мірі також покладений на відповідача, не звільняє позивача від обов`язку нести судові витрати у разі ухвалення відповідного судового рішення. Крім того, колегія суддів зауважує, що сторони (кожен зокрема) в цій справі заявили про понесення ними рівнозначних витрат на професійну правничу допомогу, подали відповідні докази про оплату таких витрат, що спростовує твердження позивача про покладення на неї, як на іншу сторону в цій справі, надмірного фінансового навантаження.

Заявлений відповідачем до стягнення розмір судових витрат є співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг (усі з наданих адвокатом послуг надані відповідачу) у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, змістом викладених у відзиві заперечень, складністю справи, значенням страви для обох сторін. Викладені у відзиві на апеляційну скаргу заперечення на доводи позивача були враховані судом апеляційної інстанції під час винесення постанови в цій справі, підстав для відхилення жодного із них колегією суддів не було встановлено.

Колегія суддів враховує надані представником відповідача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, заперечення позивача щодо розміру понесених позивачем судових витрат, перелік та складність наданих адвокатом послуг, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, які є дійсними та необхідними, з критерію розумності їхнього розміру, а також, враховуючи залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, дійшла висновку про стягнення з позивача в користь позивача 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс у зв`язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції.

Тому заява відповідача ОСОБА_8 , подана представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270, 381, 382, 384, частиною 5 статті 268 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення в цій справі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий суддя

Судді