Справа № 559/3940/24
Провадження № 2/559/172/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі головуючої судді Жуковської О.Ю., за участі секретаря судового засідання Кобзаренко І.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представниці позивача адвоката Вишковської В.І.,

представник органу опіки та піклування Кобилянського Р.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Дубенської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог представниця позивача посилається на те, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.10.2013. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 14.12.2020 шлюб між сторонами було розірвано, дітей залишено проживати з батьком, хоча фактично подружнє життя сторони припинили ще у 2019 році. З того часу відповідачка не бачиться зі своїми дітьми, не цікавиться ними, не бере участі у їх вихованні, тобто свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Судовим наказом Дубенського міськрайонного суду від 26.04.2021 з відповідачки стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 20% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 07.04.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Аліменти відповідачка жодного місяця не сплачувала, станом на 01.10.2024 заборгованість становить 117 374,00 грн. На день подання позову до суду дітям виповнилося 10 і 8 років, вони зовсім не прив`язані до матері. Таким чином, відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 22.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 27.11.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 13.01.2025 визнано обов`язковою явку в судове засідання відповідачки ОСОБА_2 .

Відповідачка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, ухвалу про обов`язку явку до суду отримала 28.01.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак в судове засідання повторно не з`явилася. Відзиву на позовну заяву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність.

Також, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 , посвідчена приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Коник Б.М. та зареєстрована в реєстрі за №1685, згідно якої остання позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей та просить розгляд справи проводити у її відсутності (а.с.38).

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представниця позивача адвокат Вишковська В.І. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково вказала, відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків вже на протязі п`яти років. Сторони перебували у шлюбі з 2013 року і у них народилося двоє дітей, хлопчикам на сьогодні 9 та 11 років. 14.12.2020 рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано і дітей було залишено проживати з батьком. Однак спільне проживання подружжя припинилося ще з липня 2019 року, відповідачка часто їздила на заробітки за кордон, у зв`язку з чим не приділяла належної уваги дітям. Тому саме з цього часу, з липня 2019 року мати почала віддалятися від дітей, перестала цікавитися їхнім життям. На даний час відповідачка також не цікавиться долею дітей, їхнім навчанням, здоров`ям, їхніми успіхами та потребами. Грошової допомоги мати також дітям не надавала, що змусила позивача звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів. У квітні 2021 року було видано судовий наказ, однак з того часу жодного разу відповідачка аліменти не сплатила. Станом на день подання позову до суду заборгованість по аліментах становила 117374 грн. Зазначила, що батько ніколи не чинив перешкод відповідачці у спілкування з дітьми, однак вона сам не шукала шляхів для спілкування, не приходила до дітей, не телефонувала, хоча достовірно знає, де проживають діти. Все це свідчить, що мати свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей, і це є підставою для позбавлення її батьківських прав. Також вказала, що працівники органу піки та піклування спілкувалися з дітьми та з`ясували їхню думку, тому позивач не вважав за необхідне приводити дітей до суду, аби їх не травмувати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що відповідачка у житті дітей не приймає ніякої участі з липня 2019 року, менший син ОСОБА_5 її навіть не пам`ятає, коли вона пішла, дитині було лише три роки. Старший син ОСОБА_6 її не згадує. Діти підростають, і щоб в подальшому їм не було соромно за їхню матір, він вирішив позбавити її батьківських прав, аби вона в подальшому не мала змоги звертатися до дітей із позовом про її утримання. Відповідачка більше часу проживає за кордоном, коли приїжджає додому, випиває. Також вказав, що не привів дітей до суду для заслуховування їхньої думки, так як не хоче їх травмувати, діти не згадують матері, не знають її. Діти і так травмовані, так як стільки часу вже живуть без матері. Крім того пояснив, що на даний час офіційно працевлаштований, працює у патрульній поліції, має бронь від мобілізації.

Представник Органу опіки та піклування Дубенської міської ради Кобилянський Р.Ф. в судовому засідання пояснив, що після отримання ухвали суду про надання письмового висновку, було надіслано відповідачці запрошення на засідання комісії. ОСОБА_2 з`явилася раніше визначеного дня 06.11.2024, він з нею особисто спілкувався, намагався її переконати аби вона змінила свою думку в даній ситуації. Однак вона на це жодним чином не відреагувала, навпаки, запитала, що їй зробити, щоб її не чіпали. У відповідачки також є ще двоє дітей, одна дитина народилася перед шлюбом з позивачем, друга після розірвання шлюбу. Тих дітей також глядить її матір. Крім того, відповідачка притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, вчинення домашнього насильства в присутності дитини і відносно старшої дитини. Дивує байдужість, з якою вона ставиться до дітей.. В ході бесіди відповідачка сказала, що на судові засіданні не піде, так як дуже зайнята та запитала, чи може вона написати якусь заяву. В подальшому пішла до нотаріуса та написала заяву. Також, він як представник органу опіки та піклування , під час обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї позивача, спілкувався з дітьми особисто, під час спілкування його вразило, що при розмові про матір у дітей жодного стресу не було, так як вони не асоціюють відповідачку з мамою, менший хлопчик її іі не пам`ятає. Старший хлопчик говорив спокійно, для нього це стороння особа. Після цих бесід та дослідження всіх матеріалів справи, комісією було прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав у інтересах дітей.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8,9).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 14.12.2020 шлюб між сторонами розірвано. Крім того, вказаним рішенням дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 залишено проживати з батьком. Рішення набрало законної сили 14.01.2021 (а.с.10-11).

Діти зареєстровані та проживають з позивачем за адресою АДРЕСА_1 . Згідно Акту обстеження умов проживання сім`ї від 08.10.2024 встановлено, що ОСОБА_1 проживає з дітьми за вищевказаною адресою у будинку своїх батьків, у дітей наявна окрема кімната, об лаштована всім необхідним для проживання та навчання дітей. В ході бесіди з працівниками ССД діти повідомили, що вже більше 3 років вони постійно проживають з батьком, який самостійно займається їхнім вихованням, навчанням та утриманням (а.с.15,16).

Згідно судового наказу, виданого Дубенським міськрайонним судом 26.04.2021 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07.04.2021 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.18).

Згідно інформації, наданої Дубенським ВДВС у Дубенському районі Рівненської області від 14.10.2024, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.10.2024 становить 117 374,00 грн. (а.с.19-21).

ОСОБА_4 навчається у 3 класі Дубенського ліцею №6, проживає з татом, братиком, бабусею та дідусем. Дитина має особливі освітні потреби, тому співпраця з батьками є важливою. Мама за весь період навчання не виявляла ніякого інтересу до навчання дитини, жодного разу не з`являлася у школі та не цікавилася успіхами дитини. Усім освітнім процесом цікавиться тато дитини ОСОБА_7 , співпрацює з вчителями, відвідує класні збори (а.с.12).

ОСОБА_3 навчається у 5 класі Дубенського ліцею №6. Батько, ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню дитини, спілкується з вчителями, приймає участь у класних батьківських зборах. Мати, ОСОБА_2 за період навчання ОСОБА_8 у школі успіхами дитини не цікавилася та школу не відвідувала (а.с.13).

Згідно довідки, наданої КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги» Дубенської міської ради №268 від 14.10.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мають декларації з лікарем педіатром вказаного закладу. При зверненні до лікаря за медичною допомогою, при проходженні профілактичних оглядів та щеплень, дітей супроводжує тато, ОСОБА_1 . Мати дітей, ОСОБА_2 , до лікаря педіатра протягом чотирьох років з приводу захворювань дітей не зверталася, станом здоров`я дітей не цікавилася, з лікарем не консультувалася (а.с.14).

Також, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 до Органу опіки та піклування Дубенської міської ради із заявою про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, оскільки проживає окремо від них, чи з будь-якими іншими заявами щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми чи щодо перешкоджання їй у спілкуванні з дітьми з боку батька або інших родичів, не зверталася (а.с.17).

ОСОБА_2 було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення адмінстртивних правопорушень:

- 21.12.2022 за ч.1 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_9 , 2007 року народження;

- 01.05.2023 за ч.2 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_9 , 2007 року народження;

- 05.06.2023 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно матері та сина ОСОБА_9 (а.с.22, 67-69).

Відповідно до письмового висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради №4215/05-02-29/24 від 25.11.2024 визнано неналежним виконання батьківських обов`язків відповідачкою та вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.42-45).

IV. Норми права, які застосував суд.

За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Стороною позивача було надано до суду достатньо доказів того, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх синів, не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям, і подання позову, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дітей. Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 залишила дітей ще у маленькому віці, менший хлопчик її взагалі не пам`ятає, старший пам`ятає, однак не згадує. Згідно показів представника органу опіки та піклування, який особисто спілкувався з дітьми, встановлено, що діти не сприймають відповідачку як маму, для них це взагалі чужа жінка, жодних почуттів при розмові про матір діти не висловлювали. Сама ж ОСОБА_2 в ході бесіди з представником органу опіки та піклування не приховувала своєї байдужості до дітей та не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав.

Суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Враховуючи, що відповідачка не виконує батьківські обов`язки та не бажає спілкуватися з синами, тому є підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно п.2 ч.1 ст.164 СК України.

Також, суд роз`яснює ОСОБА_2 , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн., які в разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 164, 166, 169, 180 СК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 04 липня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представниця позивача: адвокат Вишковська Валентина Іванівна, адреса вул. Поповича,30, м. Дубно Рівненської області, електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_6

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована адреса проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Дубенської міської ради, адреса вул. Замкова, 4, м. Дубно, Рівненська область, .

Суддя О.Ю. Жуковська