Справа № 511/1228/25
Провадження № 2/517/176/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року с-ще Захарівка

Захарівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

секретаря судових засідань Грабової І.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ще Захарівка Одеської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у сумі 103 622, 68 грн., а також судовий збір 2 422, 40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.2023 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Акцент-Банк» кредитний договір АВН0СТ70265704, щодо надання останній кредиту в розмірі 56 000 грн. строком на 60 місяців (тобто до 25.12.2028 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн.

Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору.

У відповідності до п.п. 3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору: 56 000 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 25.12.2028 року, терміном на 60 місяців.

Згідно п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 85.00 річних. Відповідно до п. 7 позичальник сплачує банку комісію в розмірі 0,00 грн.

Відповідач зобов`язання по кредитному договору не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Станом на 02 квітня 2025 року заборгованість відповідача становить у розмірі 103 622, 68 грн.

Ухвалою суду від 20.05.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однією із сторін або власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, до матеріалів справи додав клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 6 (зворотна сторона)).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, до матеріалів справи додала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, проситьсуд розглядати справу без її участі (а.с. 43).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.12.2023 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Акцент-Банк» кредитний договір АВН0СТ70265704, щодо надання останній кредиту в розмірі 56 000 грн. строком на 60 місяців (тобто до 25.12.2028 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (а.с. 9-11).

Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору.

У відповідності до п.п. 3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору: 56 000 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 25.12.2028 року, терміном на 60 місяців.

Згідно п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 85.00 річних. Відповідно до п. 7 позичальник сплачує банку комісію в розмірі 0,00 грн.

Згідно меморіального ордеру № TR.34058153.25695.65455 від 26.12.2023 року вбачається, що АТ «Акцент-Банк» перерахувало кредитні кошти ОСОБА_1 в загальній сумі 56 000 грн. (а.с. 13).

Випискою по картці, виданої на ім`я ОСОБА_1 встановлено, що за період з 26.12.2023 року по 01.04.2025 року вона активно користувався кредитними коштами, наданими АТ «АКЦЕНТ БАНК», заборгованість на кінець періоду складає 103 622, 68 грн. (а.с. 13 (зворотна сторона)).

Відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконує, станом на 02 квітня 2025 року заборгованість відповідача становить у розмірі 103 622, 68 грн. та складається з: 56 000, 00 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 47 622,68 грн. загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн. загальний залишок заборгованості за комісією; 0 грн. загальний залишок заборгованості за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості від 02.04.2025 року (а.с. 12 (зворотна сторона)).

Наданий суду розрахунок заборгованості за договором укладеним між АТ «Акцент-Банком» та ОСОБА_1 станом на 02 квітня 2025 року відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено наступне. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обставини справи, відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Згідно із п.1.ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що позов АТ «Акцент-Банк» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами кредитних договорів, відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Зважаючи на те, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову на відповідача.

Ні підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди, до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 1211,20 грн., інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись статтями 509, 526, 530, 610, 625,1054, 1055 ЦК України, статтями 141, 142, 259, 263-265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, рах. НОМЕР_2 , МФО 307770) заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ70265704 від 26 грудня 2023 року в сумі 103 622 (сто три тисячі шістсот двадцять дві) грн. 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, рах. НОМЕР_2 , МФО 307770) судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Повернути Акціонерному товариству «Акцент-Банк» (, рах. НОМЕР_2 , МФО 307770) з державного бюджету судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень, сплачений відповідно до платіжного доручення № 002 від 02.04.2025 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Захарівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: