Справа № 336/7816/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 липня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання: Маркіної А.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи), цивільну справу №336/7816/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

за відсутності сторін та їх представників, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача за довіреністю Романенко М.Е. в інтересах позивача через систему «Електронний суд» 08.08.2024 звернувся до суду з зазначеним позовом, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №753250 від 16.11.2021 у сумі 36 326,44 гривень.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 16.11.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту N753250. Власноручним підписанням Договору ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Слон Кредит», , Ліцензія на надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, видана згідно з Розпорядженням Нацкомфіпослуг від 25.10.2018 року N1891, яка розміщена на сайті Фінансової Компанії: https://sloncredit.ua/ в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів, що складають Договір про надання споживчого кредиту. Відповідач відповідно до твердження сторони позивача погодив та зобов?язався виконувати його умови.

Згідно з умовами Договору про надання споживчого кредиту N753250 від 16.11.2021 відповідачу надається кредит у гривні, на споживчі цілі, позичальник зобов?язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені Договором.

Після укладення цього Договору, первісний кредитор із використанням даних позичальника, зазначених у Кредитному договорі, створює відповідачу особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт. Так, кредитор ТОВ «Слон Кредит» зобов?язаний перерахувати кошти на рахунок в форматі IBAN/платіжну картку, вказану Споживачем, у порядку та строки визначені Кредитним договором. Товариство може повідомляти Споживача про факт перерахування коштів шляхом відправки інформаційного повідомлення засобами зв?язку (на номер мобільного телефону). Сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору.

За змістом позовної заяви кредит вважається наданим в день перерахування вказаним кредитором суми кредиту в порядку, передбаченому Кредитним договором. Кредит вважається погашеним в день отримання ТОВ «Слон Кредит» коштів в погашення заборгованості за кредитом. Позивач також зауважує, що відповідно до умов кредиту, тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення. Нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у Кредитному договорі, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов?язання на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором (Графіком платежів).

При цьому, відповідно до тверджень позивача, нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Для цілей визначення періоду для нарахування процентів на суму кредиту, день надання кредиту враховується, а останній день повернення - не враховується. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Розмір процентної ставки, встановлений Кредитним договором, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Кредитного договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку.

Відповідно до укладеного договору споживач розуміє та погоджується, що використання різних розмірів процентної ставки, зазначених у Кредитному договорі (Проценти за перший день користування кредитом та Поточні проценти), є наперед обумовленим та не є односторонньою зміною умов Кредитного договору, оскільки, умови про встановлення різних процентних ставок за цим Кредитним договором застосовуються автоматично за домовленістю Сторін, та не вимагають підписання Сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього Кредитного договору.

Сплата Поточних процентів здійснюється Споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в Графіку платежів, за період, що передує даті внесення. В будь-якому випадку, при повному достроковому поверненні суми кредиту, проценти повинні сплачуватись одночасно з поверненням суми кредиту. Сплата Процентів за перший день користування кредитом, як видно з позовної заяви, здійснюється Споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати Процентів за перший день користування кредитом, Споживач доручає Товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню Споживачу. Прострочення Споживачем сплати кредиту (чергового платежу) та/або звернення Товариства до суду про стягнення заборгованості за Договором, не зупиняє нарахування процентів протягом строку, визначеного Кредитним договором, крім випадків прийняття окремого відповідного рішення Товариством.

Разом з цим, порядок повернення позики надається у вигляді Графіку платежів, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком N1 до Договору про надання споживчого кредиту N753250 від 16.11.2021 та здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на зазначені у Договорі та/або Веб-сайті поточні рахунки Фінансової компанії в національній грошовій одиниці України - гривні. Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком N1 до цього Договору (далі - Графік платежів).

Так, за змістом позовної заяви, відповідач підписанням Кредитного договору підтвердив, що перед укладення цього Кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; вказана в ч.1-2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті. Відповідач підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ"Слон Кредит", що розміщені на Веб-сайті: https://sloncredit.ua/, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов?язується неухильно їх дотримуватись. Представник також наголошує, що Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до дати, вказаної у Кредитному договорі, а в частині виконання зобов?язань та нарахування штрафів - до повного виконання Споживачем зобов?язань за Кредитнимдоговором.

Таким чином, на виконання укладеного Договору №753250 від 16.11.2021 та на підставі платіжного документа відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 16 000,00 гривень, тобто з боку ТОВ «Слон Кредит» зобов?язання за правочином виконані в повному обсязі.

Натомість, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов?язання, що є порушенням чинного цивільного законодавства України в частині виконання договірних відносин, а саме ст.526, 527 ЦК України, а також умов договору.

Внаслідок чого, керуючись нормами ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 28.08.2023 згідно з умовами Договору факторингу N2808-23, ТОВ "Слон Кредит» відступлено право вимоги за Кредитним Договором №753250 від 16.11.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», відповідно позивачем набуто право вимоги до відповідача. Згідно з умовами Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 36 326,44 гривень, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 15 282,64 гривень; за відсотками 21 043,80 гривень.

Оскільки відповідач не здійснив всіх необхідних жодних дій, спрямованих на своєчасне та повне погашення заборгованості, враховуючи неможливість позасудового врегулювання спору, за вичерпанням відповідних можливостей, представник позивача, діючи в інтересах позивача, просить задовольнити позов у вказаній сумі.

Ухвалою судді від 16.10.2024 прийнято позовну заяву до провадження судді та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ухвалою відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Під час розгляду справи відповідне оголошення про виклик відповідача розміщувалось на офіційному веб-сайті судової влади України, що підтверджено матеріалами справи.

Представник позивача Куриліна В.В. в судове засідання не з`явиласья, за змістом позовної заяви, а також заяви, вх.№ від 06.05.2025, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України просить розглядати справу без участі сторони позивача, на підставі наявних доказів, не заперечує проти винесення заочного рішення в порядку ст.280 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась неодноразово та належним чином, у спосіб, визначений ухвалою суду, враховуючи відсутність відомостей про актуальну адресу реєстрацію, крім того, викликався до суду шляхом надіслання судової повістки за останньою відомою адресою реєстрації особи.

Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заяв та клопотань до матеріалів справи відповідачем не подано, про причини своєї неявки ОСОБА_1 суд в належний спосіб не повідомив, заяв по суті справи (відзиву) не подав, проте це є правом відповідача відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Надіслання позовної заяви із додатками відповідача підтверджено позивачем в належний спосіб (відповідні додатки до позовної заяви, зокрема, опис вкладення та накладна із квитанцією, досліджені судом).

Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

За приписами ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами.

Судом встановлено, що 16.11.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №753250, відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти на споживчі потреби в сумі 20 000,00 гривень, із нарахуванням процентів (за фіксованою ставкою, визначеною окремо за перший та інші дні у п.1.5 договору) за користування кредитними коштами зі строком кредитування 730 днів, з кінцевим терміном повернення до 16.11.2023. Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на за реквізитами платіжної картки ОСОБА_1 за вказаними реквізитами у сумі 16 000 гривень на користь споживача, а також у сумі 4 000 гривень в рахунок виконання зобов?язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п.3.5 договору на користь Товариства. Порядок сплати заборгованості та повернення кредиту згідно з графіком узгоджений сторонами відповідно до п.5.1 договору у спосіб перерахування коштів на поточні рахунки кредитора (п.5.2.договору).

Відповідач підписанням Кредитного договору підтвердив, що перед укладення цього Кредитного договору йому було в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; вказана в ч.1-2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті. Відповідач підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ"Слон Кредит", що розміщені на Веб-сайті: https://sloncredit.ua/, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов?язується неухильно їх дотримуватись.

За змістом п. 9.2. договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами в порядку, визначеному п.9.3 договору і діє до дати, вказаної у п. 1.4 договору, а в частині виконання зобов?язань та нарахування штрафів - до повного виконання споживачем зобов`язань за цим договором. Наявна копія договору засвідчена підписами сторін та печаткою ТОВ «Слон Кредит». Судом досліджено і заяву-анкету від 16.11.2021 за підписом відповідача, що стала підставою для укладення договору, яким надано ОСОБА_1 позику в обумовленому сторонами розмірі.

Стороною позивача долучено до справи копію паспорта споживчого кредиту із викладенням основних умов кредитування, які за своїм змістом відповідають умовам кредитного договору.

Крім того, судом за даними платіжного доручення №11747 від 16.11.2021 встановлено, що ТОВ «Слон Кредит» дійсно перерахувало 16 000,00 гривень на рахунок відповідача в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Дніпропетровська обласна дирекція), оскільки відповідно до призначення платежу вказана сума перераховується саме згідно кредитного договору №753250 від 16.11.2021, із зазначенням прізвища, імені та по батькові відповідача, його РНОКПП. Платіжний документ у засвідченій копії доданий до позовної заяви, реквізити отримувача відповідають умовам договору.

Згідно з розрахунком, засвідчена копія якого досліджена судом, що здійснений первісним кредитором станом на 28.08.2023, тобто, на день відступлення права вимоги на користь позивача, ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 36 326,44 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту, з урахуванням сплачених сум, - у сумі 18 958,75 гривень, по відсоткам у сумі 17 367,69 гривень. Позичальником неодноразово здійснювалось часткове погашення наявної заборгованості, як встановлено відповідно до даних розрахунка, у загальній сумі 6 006,00 гривень (тіло кредиту), 4 964,75 гривень (проценти).

Суд також зауважує, що сума 4 000 гривень, яка обумовлена умовами договору в рахунок сплати відсотків за перший день користування кредитом в розрахунку відсотків не врахована, оскільки наявний розрахунок здійснений з наступного дня після надання кредиту -17.11.2021, відповідно, 4 000 гривень в рахунок виконання зобов?язань відповідача з оплати процентів за перший день користування кредитом мали бути зараховані в день надання кредиту, на погашення відсотків.

Разом з цим, розрахунок здійснений із врахуванням 730-денного строку користування кредитом, тобто, до 16.11.2023. За даними розрахунку неможливо встановити, чи здійснювались сплати стороною відповідача в подальшому, як неможливо встановити й розміру відсотків, які підлягали сплаті станом на 28.08.2023, як про це помилково зазначено у розрахунку, а також застосованої відсоткової ставки, оскільки розмір щомісячних відсотків за користування кредитом різниться з 17.10.2022 у порівнянні із порядком повернення кредиту (у паспорті кредиту), а також таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача (додаток №1 до договору). Поряд із цим суми відсотків, навіть, із врахуванням сплачених сум, поза графіком, співпадають у перші 11 місяців користування кредитом.

Також судом встановлено, що 28.08.2023 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір факторингу №2808-23, відповідно до якого, з урахуванням змісту розділу 2 (предмета договору), розділу 4 (порядок відступлення права вимоги), розділу 8 (терміну дії), позивач набув право Нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

Згідно з витягом з реєстру боржників у ньому зазначені дані про відповідача та складові заборгованості відповідно до умов договору від 16.11.2021 у загальній сумі 36 326,44 гривень. Витяг засвідчений підписами представників кредиторів та печатками вказаних юридичних осіб.

Разом з цим, сума тіла кредиту відповідно до даного витягу, право на стягнення якого набув позивач, різниться від суми, вказаної у розрахунку, становить 15 282,64 гривень, як і відсотків, - 21 043,80 гривень. Належного обгрунтування даної обставини, підстав наявності такої розбіжності стороною позивача не доведено в жодний спосіб.

Договір факторингу набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (п.8.1).

Відповідно до п. 4.1 права вимоги переходять до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги у формі наведеної в додатку №1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 договору.

Акт приймання-передачі реєстру прав вимоги від 28.08.2023 досліджений судом, міститься в додатках до позовної заяви, засвідчений підписами представників сторін правочину та печатками. Позивачем додано й платіжну інструкцію №4565 від 28.08.2023 на підтвердження перерахування плати за договором факторингу на користь ТОВ «Слон Кредит» у сумі 1 648 712,45 гривень.

Адвокаткою Міньковською А.І. за вих.№ від 15.11.2023, як стверджує сторона позивача, надіслано досудову вимогу відповідачу в інтересах ТОВ «Діджи Фінанс» із пропозицією досудового врегулювання та сплати заборгованості. Проте, її отримання належними доказами не підтверджено, разом з цим, обов?язковості досудового врегулювання правовідносини, що виникли між сторонами, не передбачають.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з таких норм цивільного законодавства.

За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, у відносинах щодо позики, а саме, ст. 207, 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст. 626-629, 631 ЦК України). Зокрема, ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України. Таким чином дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч.1,3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За нормою ч.2 ст.1050 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, ч.1 ст.1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Крім того, згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Так, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами та міра відповідальності кредитора поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У цій справі позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, а саме, прострочених тіла кредиту, процентів, нарахованих на вказане тіло. Штрафи та комісії до стягнення не заявлені.

За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стосовно відступлення прав вимоги за кредитним договором, суд виходить з таких нормативних положень.

Відповідно до ч.1,3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Ст. 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч.2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї ст. звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06 лютого 2019 у справі № 667/11010/14-ц (провадження № 61-10349св18).

Ч.1 ст.229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

З урахуванням наведеного, враховуючи часткову необгрунтованість заявлених позовних вимог (щодо стягнення відсотків), недотримання стороною позивача свого процесуального обов?язку з надання достатніх, належних та допустимих доказів, що у своїй сукупності та взаємозв?язку свідчили б про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки на користь позивача в повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Так, заявлена до стягнення сума тіла кредиту і відсотків, як встановлено судом вище по тексту рішення, різниться з урахуванням сплачених відповідачем сум, із сумою, відображеною у розрахунку заборгованості.

Відповідно, із врахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності, суд дійшов висновку про те, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги на ту суму заборгованості, на яку мав право первісний кредитор, тобто на суму заборгованості за кредитним договором №753250 від 16.11.2021 у сумі 16 000,00 гривень (тіло кредиту), за вирахуванням сплачених позичальником сум: 6 006,00 гривень (тіло кредиту) 4 964,75 гривень (проценти), тобто, у сумі 5 029,25 гривень. Із врахуванням встановлених судом обставин, розмір відсотків, заявлених до стягнення, не є обгрунтованим та доведеним в порушення процесуального обов?язку позивача з доказування, а саме за допомогою належних та допустимих доказів, відповідно, позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають частковому задоволенню, а саме у спосіб, визначений позивачем, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №753250 від 16.11.2021 у вказаній сумі.

Щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого. Згідно з ч. 1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються частково, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у сумі 335,37 гривень, тобто, пропорційно до розміру заборгованості, що підлягає стягненню.

Щодо витрат на правничу допомогу слід зазначити таке. Згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).

Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» №42649746 від 11.12.2023, додаткової угоди №19 від 27.06.2024 до договору від 11.12.2023, що стосується представництва інтересів позивача вказаним бюро саме у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС №11306/10 від 02.11.2023, досліджені під час судового розгляду.

Тарифи, визначені за надання правової допомоги позивачу, вказані у п.4.7 договору, зокрема, ознайомлення із матеріалами справи, формування правового аналізу 3 000 гривень, написання заяви або клопотання 1 500 3 000 гривень, позовна заява 3 500 7 000 гривень. Сплата гонорару у сумі 6 000 гривень в разі позитивного рішення суду врегульована п. 4.9 договору, п.2 додаткової угоди. У позовній заяві не обгрунтовано, яким чином сформована вартість правничих послуг, а саме, чи становить вона гонорар, або перелік певних послуг, виходячи із вартості виконаних робіт.

Суд звертає увагу, що строк дії договору від 11.12.2023 відповідно до п.7.2 обмежений 04.11.2024. Згідно з п.3 додаткової угоди інші умови договору залишаються незмінними (крім питання гонорару та представництва інтересів позивача у цій справі).

Разом з цим, згідно з детальним описом робіт від 27.06.2024, за правовий аналіз обставин спірних правовідносин, надання правових рекомендацій (1,5 години) вартість послуг адвоката становить 2 250 гривень, складання позовної заяви (3 години) 3 000 гривень, формування додатків до позовної заяви (1 година) 750 гривень, тобто, всього 6 000 гривень. Опис засвідчений підписом адвокатки А.Міньковської. Судом також досліджено акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 27.06.2024, засвідчений підписами сторін правочину

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

За приписами ч.4-6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд враховує загальні засади цивільного процесуального законодавства та критерії відшкодування, їх доцільність та співрозмірність, відсутність належним чином висловлених заперечень з боку відповідача. Суд наголошує, що при розгляді справи учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Так, стороною відповідача не подано заперечень проти розміру витрат на професійну (правничу) допомогу відповідно до приписів ч.1 ст.182 ЦПК України.

Відповідно, враховуючи наведене обґрунтування, рішення суду про часткове задоволення позову, наявні докази на підтвердження надання правової допомоги адвокаткою А.Міньковською, із врахуванням наведеного стороною позивача розрахунку, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість судових витрат, понесених стороною позивача у загальній сумі 2 000,00 гривень відповідно до опису робіт у досліджених актах.

З огляду на вказані норми права, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000,00 гривень. В цьому контексті суд зауважує, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 12-13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 137, 141, 178, 223, 247, 258-259, 263-265, 272-274, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №753250 від 16.11.2021 у сумі 5 029,25 гривень (п?ять тисяч двадцять дев?ять гривень 25 копійок), що відповідає залишку по тілу кредиту.

У задоволенні позову в частині стягнення відсотків відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у сумі 335,37 гривень (триста тридцять п?ять гривень 37 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 копійок).

У стягненні іншої частини витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Реквізити сторін: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , адреса місцезнаходження: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного ст на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 04.07.2025.

Суддя: Л.А. Вайнраух