Справа № 169/1065/24
Провадження № 2/169/81/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03 липня 2025 року селище Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Хвіц Г.Й.
за участю секретаря судового засідання Ілляшик З.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Турійська селищна рада Волинської області, про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Турійська селищна рада Волинської області, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 23 серпня 1997 року та є матір`ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2018 року ОСОБА_2 , через непорозуміння у сім`ї, залишила неповнолітніх дітей на утримання батька ОСОБА_3 та виїхала за кордон. З того часу вона не приймає жодної участі в їхньому житті, не цікавиться їхнім здоров`ям, не допомагає матеріально. Батько дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Вказуючи, що діти проживають разом з ним та бабусею, а мати дітей - відповідач не цікавиться їхнім життям, не відвідує їх, не займається вихованням, матеріальної допомоги не надає, то просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передати дітей на опікування органу опіки та піклування Турійської селищної ради Волинської області.
Суддя своєю ухвалою відкрила провадження у справі та призначила підготовче засідання.
Суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження і справу призначив до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак, подав адресовану суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та просив справу розглядати без його участі.
Відповідач ОСОБА_2 не з`явилася у судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки. Про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України була належним чином повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення,відзив на позов не подавала.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Турійської селищної ради Волинської області у судове засідання не з`явився, однак начальник служби у справах дітей Турійської селищної ради Волинської області Петровець Л.О. подала до суду письмове клопотання, в якому просила судовий розгляд вказаної цивільної справи проводити за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд своєю ухвалою від 03 липня 2025 року постановив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Звертаючись до суду із позовом, позивач, як на підставу своїх вимог, посилався на положення пункту 2 частини першої статті 164 СК України, відповідно до якого мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (стаття 12 Закон України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 15 вказаного Закону батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні.
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України).
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками.
За змістом наведених норм матеріального права предметом доказування у справах про позбавлення батьківських прав є наявність однієї із підстав або декількох підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України, - у розглядуваному випадку наявності факту ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, яке може проявлятися у вищенаведених діях і бездіяльності по відношенню до дитини.
Як установив суд, що відповідач ОСОБА_2 , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с. 7), є матір`ю неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а. с. 8,9).
Батько дітей ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).
Згідно з характеристикою, виданою Турійською селищною радою Волинської області 02 жовтня 2024 року № 359, та актом обстеження умов проживання від 11 жовтня 2024 року, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , народила четверо дітей, проживала разом з чоловіком та дітьми, вела замкнутий спосіб життя. З 2018 року виїхала за кордон та з дітьми не спілкується. Батько дітей помер. Діти проживають у будинку без комунальних зручностей, який потребує поточного ремонту, та належить бабусі ОСОБА_6 (а. с. 11, 16, 17).
Діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Новодвірському ліцеї Турійської селищної ради Волинської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в Осьмиговичівській філії опорного закладу «Купичівський ліцей». Мати дітей ОСОБА_2 з 2018 року навчанням дітей не цікавиться (а.с. 12, 13,14).
Звертаючись із цим позовом до суду, позивач вказував на те, що відповідач проживає окремо від дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їхнім життям, станом здоров`я, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Доказів на спростування вищевказаного відповідач до суду не надала.
Аналіз наведених обставин в їх сукупності дає підстави для висновку, що відповідач фактично свідомо й умисно ухилилася та самоусунулася від виховання дітей та виконання батьківських обов`язків, переклавши їх на позивача, який й звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Така бездіяльність відповідача характеризує її з негативної сторони і як безвідповідальну матір, свідчить про відсутність у неї материнського почуття любові до рідної дитини, небажання виховувати і піклуватися про неї, а також суперечить загальновизнаним правилам і принципам співжиття і сімейних відносин.
За змістом статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно з висновком органу опіки та піклування, що затверджений рішенням виконавчого комітету Турійської селищної ради Волинської області від 08 жовтня 2024 року № 271, є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 21 - 22).
Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком органу опіки та піклування і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дітей і відповідача, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей та умисному ухиленні від виконання таких обов`язків.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
Факт неявки у судове засідання відповідача, яка достовірно знала про розгляд цієї справи, суд розцінює як небажання останньої відстоювати і захищати свої батьківські права щодо дітей та незацікавленість у відновленні й утриманні родинних стосунків з ними.
Системний аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку про доведеність у вказаному випадку факту умисного і свідомого ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей та передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України правових підстав для застосування крайнього заходу впливу позбавлення батьківських прав щодо дітей, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні, утриманні, фізичному, психічному, соціальному та духовному розвитку дітей, не піклується про їх зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на дітей і призводить до шкідливих наслідків для їх психіки та духовного розвитку.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Також, ураховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої, восьмої статті 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
За таких обставин справи та відповідно до вищенаведених норм матеріального і міжнародного права, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дітей, а також враховуючи характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з умисним ухиленням від виконання батьківських обов`язків по їх вихованню та свідомим нехтуванням своїми обов`язками.
Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає.
У позовній заяві позивач просив також передати неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органу опіки та піклування Турійської селищної ради Волинської області для подальшого влаштування до сімейних форм виховання.
Влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, врегульовано статтею 167 СК України.
За змістом частин четвертої вказаної статті СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Згідно з частиною п`ятою статті 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
З огляду на те, що під час судового розгляду позивачем не надано суду заяви близьких осіб, які можуть і мають бажання прийняти дітей, то їх слід передати на опікування органу опіки та піклування.
Відповідно до вимог частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211.20 гривень.
На підставі викладеного, статей 7, 19, 164, 165 СК України та керуючись статями 141, 263 - 265, 268, 273, 280, 282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Турійська селищна рада Волинської області, про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 9 від 02 листопада 2010 року, зареєстрований Новодвірською сільською радою Турійського району Волинської області;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 10 від 03 вересня 2013 року, зареєстрований у виконавчому комітеті Новодвірської сільської ради Турійського району Волинської області.
Передати дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на опікування органу опіки та піклування Турійської селищної ради Волинської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо учасниками справи не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Ім`я позивача ОСОБА_1 , житель: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Турійським РС УДМС України у Волинській області 22 січня 2014 року.
Ім`я відповідача - ОСОБА_2 , жителька: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 .
Ім`я представника третьої особи - Петровець Лілія Олексіївна, місцеперебування: майдан Центральний, 1, с-ще Турійськ, Ковельський район, Волинська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 20 жовтня 2011 року.
Повне заочне рішення складено 03 липня 2025 року.