Справа № 363/3422/22
Провадження № 2-ві/369/28/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайної М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Касандяка Володимира Васильовича про відвід головуючої судді Козак І.А. від участі у розгляді цивільної справи № 363/3422/22 за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка Володимира Васильовича про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2023 року у справі за № 363/3422/22,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій представником ОСОБА_1 - адвокатом Касандяком Володимиром Василевичем було подано заяву про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2023 року у справі за № 363/3422/22.

Представником відповідача 23 червня 2025 року через через підсистему «Електронний суд» було подано заяву про відвід головуючій судді Козак І.А. від розгляду цивільної справи № 363/3422/22 за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка Володимира Васильовича про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2023 року у справі за № 363/3422/22.

Заява про відвід обґрунтована тим, що у судовому засіданні з розгляду заяви відповідача про перегляд заочного судового рішення у справі № 363/3422/22, що відбулось 20 червня 2025 року за участю представника відповідача, суд, що діяв під одноосібним головуванням судді Козак І.А., завершив судове засідання ухвалою про задоволення клопотання представника позивача про відкладення судового засідання на іншу дату, по причині участі представника АТКБ "ПРИВАТБАНК" Хитрової Л.В. у судовому засіданні Подільського районного суді міста Києва у справі № 758/16839/24, що призначене на 20 червня 2025 року о 11.00.

Представник заявника заначив, що суд, що діяв під одноосібним головуванням судді Козак І.А., беззаперечно (тобто, без будь-якої перевірки доказами) прийняв за істину твердження сторони позивача про об`єктивну неможливість забезпечити участь свого представника у судовому засіданні у справі № 363/3422/22.

Також, що на думку відповідача, судом, який діяв під одноосібним головуванням судді Козак І.А., допущено грубе (оскільки, осмислено з боку судді ) порушення процесуального закону в інтересах сторони позивача та, відповідно, на шкоду інтересам відповідача і спрямовуючи хід судового засідання на розгляд вимог клопотання позивача, діяла на шкоду не лише інтересам сторони відповідача, а ще й інтересам органу державної влади суду, який вона очолює, оскільки суддя Козак І.А., у тому же судовому засіданні, неодноразово наголошувала на тому, що через надмірне завантаження іншими справами, що перебувають у провадженні суду, у останнього немає можливості розглянути процесуальні клопотання учасників судових проваджень у встановлений законом строк.

Тому на підставі вищевказаного представник відповідача просить суд відвести суддю Козак І.А. від розгляду цивільної справи № 363/3422/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій представником ОСОБА_1 - адвокатом Касандяком Володимиром Василевичем було подано заяву про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2023 року у справі за № 363/3422/22.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2025 року заява про відвід судді Козак І.А. передана в провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В.

Згідно з ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П`єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти Люксембургу "); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства") тощо. Так, у справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Касандяком Володимиром Васильовичем відвід головуючої судді Козак І.А. від участі у розгляді цивільної справи № 363/3422/22 за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка Володимира Васильовича про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2023 року у справі за № 363/3422/22, не підлягає до задоволення, оскільки не ґрунтується на вимогах ст. 36 ЦПК України, в яких визначено підстави для відводу судді.

До заяви заявника не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів, а подана заява містить лише припущення певних обставин. Крім того, доводи, на які посилається заявник в заяві про відвід судді, не є підставою для відводу судді, а зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями головуючого судді, що в свою чергу може бути предметом дослідження при апеляційному оскарженні рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40, 182, 260, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Касандяка Володимира Васильовича про відвід головуючої судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І.А. від участі у розгляді цивільної справи № 363/3422/22 за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка Володимира Васильовича про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2023 року у справі за № 363/3422/22, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Янченко