Провадження № 2/712/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого - судді Пироженко В.Д.

за участі секретаря - Каплі А.С.

за участі позивача ОСОБА_1

за участі представника позивача адвоката Лук`янченко І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа: Черкаська міська рада про поділ нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третя особа: Черкаська міська рада про поділ нерухомого майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 звернулися до суду із зустрічним позовом позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про виділ частки із майна, встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласниками.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 свої вимоги обгрунтовують тим, що їм на підставі свідоцтва про право власнсті на нерухоме майно належить по 14/100 (7/50) частини домоволодіння АДРЕСА_1 , разом їх чстка складає 28/100. Іншими співвласниками вказаного домоволодіння являються відповідачі. Розмір ідеальних часток кожного з співвласників було затверджено ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси про затвердження мирової угодив цивільній справі № 2-103/09 від 23.06.2009 року. Станом на 01.01.2013 року відповідно до довідки КПЧООБТІ № 2572 о від 24.05.2018 року розподіл часток співвласників був здійснений наступним чином: ОСОБА_3 -29/100, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 по 28/400 у кожного.

Згідно рішення Черкаської міської Ради № 191 від 17.03.1998 року для обслуговування житлового будинку, співвласниками якого вони являються, було відведено земельну ділянку площею 1490 кв.м., яка власниками будинку не приватизована.

Будинок, що є об`єктом права спільної часткової власності поділений на окремі квартири. В квартиру АДРЕСА_2 на підставі ордеру від 21.11.1975 року вселилась мати позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_10 , а в 1987 році на підставі заяви останньої ОСОБА_1 було визнано головним квартиронаймачем. Рішенням Виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 147 від 13.04.1988 року їй у користування було надано ще одну кімнату та визнано право користування двома житловими кімнатами. В 1988 році позивачам в порядку безоплатної приватизації отримали у власність 28/100 частини будинку, відповідно до площі займаної ними квартири. Відповідно до наданих їм дозвільних документів до квартири було здійснено прибудову двох коридорів, санвузла і кухні. Таким чином на теперішній час квартира АДРЕСА_2 , що їм належить складається з кімнати площею 15,0 кв.м. позначеної на техплані 5-6, кімнати площею 19,1 кв.м. позначених 5-5, коридору площею 3,9 кв.м. позначеного 5-1, коридору площею 9,8 кв.м. позначеного 5-4, санвузла 4,2 кв.м. позначеного 5-2, кухні площею 11,2 кв.м. позначеної 5-3.

Позивачі зазначають, вони виявили бажання реалізувати своє право на безоплатну приватизацію частини земельної ділянки, яка відповідає розміру їх частки в домоволодінні, однак, співвласники не хочуть узгоджувати план меж та перешкоджають.

Оскільки житловий будинок вже поділений на окремі квартири, вони мають право на виділ в натурі тих житлових та допоміжних приміщень, які входть до квартири АДРЕСА_2 .

Позивачі просять виділити належну їм частку в праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в натурі. Право їх часткової власності та відповідачів припинити. Визнати за ними право власності за позивачами по за кожним на кімнати площею 15,0 кв.м. позначеної на техплані 5-6, кімнати площею 19,1 кв.м. позначених 5-5, коридору площею 3,9 кв.м. позначеного 5-1, коридору площею 9,8 кв.м. позначеного 5-4, санвузла площею 4,2 кв.м. позначеного 5-2, кухні площею 11,2 кв.м. позначеної 5-3 в будинку АДРЕСА_1 . Встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 згідно Плану розподілу земельної ділянки.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.11.2019 року зустрічний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про виділ частки із майна, встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласниками, прийняти до спільного розгляду в одному провадженні з первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третя особа Черкаська міська рада про поділ нерухомого майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 06.02.2020 року призначено у справі судову комплексну будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.

Ухвалою суду від 27.08.2020 року відновлено провадження у справі.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.12.2020 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.03.2021 року призначено по справі судову земельно технічну експертизу.

Ухвалою суду від 06.07.2021 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою суду від 27.07.2021 року зупинено провадження по справі до розгляду Соснівським районним судом м. Черкаси цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до КП «ЧООБТІ», Соснівської районної ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Виконавчого комітету Черкаської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 про визнання частково недійсним рішення ВК Соснівської районної ради та уточнення часток співвласників на момент виникнення права спільної часткової власності.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою суду від 12.06.2024 року призначено по справі судову земельно технічну експертизу.

Ухвалою суду від 29.08.2024 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою суду від 09.10.2024 року призначено по справі судову земельно технічну експертизу.

Ухвалою суду від 29.04.2025 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою суду від 05.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.07.2025 року зустрічний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про виділ частки із майна, встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласниками залишено без розгляду у зв`язку з повторною неякою позивачів по зустрічному позову у судове засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.07.2025 року позов позивача в частині позовних вимог до ОСОБА_9 закрито у зв`язку зі смертю останньої.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задоволити.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_12 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, із заявами та клопотаннями до суду не зверталася. У передбачений законодавством термін відповідачі відзиву до суду не надали.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Представник третьої особи Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився.

Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши належну правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом установлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.02.1998 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить будинок АДРЕСА_1 (загальна площа частини будинку становить 43,9 кв.м.) при спільній частковій власності складає 28/100 в рівних частках.

Згідно відомостей КП «ЧООБТІ» від 24.05.2028 року, станом на 01.01.2013 р. домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за: ОСОБА_3 частка 29/100; ОСОБА_2 частка 14/100; ОСОБА_1 частка 14/100; ОСОБА_5 чатка 15/200; ОСОБА_4 частка 15/200; ОСОБА_7 частка 28/400; ОСОБА_13 частка 28/400; ОСОБА_9 частка 28/400; ОСОБА_8 частка 28/400.

Ухалою Соснівського районнго суду м. Черкаси від 23.06.2009 року визнано мирову угоду укладеною між ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 за якою визнати право власності на частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_11 29/100, ОСОБА_6 28/100, ОСОБА_1 28/100, ОСОБА_14 -15/100. Провадження у справі закрито, яка в подальшому була скасована Черкаським апеляційним судом.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.05.2023 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , КП «ЧООБТІ» про визначення часток співвласників домоволодіння задоволено. Визначено частки співвласників домоволодіння по АДРЕСА_1 наступним чином: ОСОБА_3 29/100; ОСОБА_2 14/100; ОСОБА_1 14/100; ОСОБА_5 15/200; ОСОБА_4 15/200; ОСОБА_7 7/100; ОСОБА_6 7/100; ОСОБА_9 7/100; ОСОБА_8 7/100.

Факт належності позивачам та відповідачам вказаного домоволодіння підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру пра власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного рестру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щод обєкта нерухомого майна № 182610801 від 26.09.2019.

Таким чином позивачі та відповідачі є співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживають у квартирі АДРЕСА_3 .

Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить: квартира АДРЕСА_2 площею 62,3 кв.м (коридор №5-1 площею 3,9 м2, санвузол 5-2 площею 4,2 м2, кухня 5-3 площею 11,2 м2, коридор №5-4 площею 9,8 кв.м, житлові кімнти №5-5 площею 19,1 м2 та № 5-6 площею 15,0 м2), як частини житлового будинку літ. «А-1» з при будовами літ. «а3» та літ. «а8».

Позивачі в позовній заяві зазначають, що будинок є об`єктом права спільної часткової власності, поділений на окремі квартири, однак, між співвлсникам постійно виникають конфлікти щодо користування землею та реалізацією будь-яких прав щодо розпорядженя своєю власністю.

Частинами 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Таким чином, з моменту набуття позивачами та відповідачами права спільної часткової власності на будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Такі висновки ґрунтуються на положенні ст. 15, 16 ЦК України та відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності.

За таких обставин, оскільки сторони позбавлені досягти домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку з прибудовами, призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення такого поділу з метою припинення права спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Крім того, в абз. 4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року по справі № 445/442/16-ц (провадження № 61-13434св19) вказано, що допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу.

В ході розгляду даної справи, судом було призначено та проведено судову земельно технічну експертизу.

Згідно висновку експерта № 44/24/Буд. від 24.03.2025 року, у відповідності до ДБН України існує технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити зі спільного будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , його частку у розмірі 28/100, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і розташована на частні земельної ділянки, як окремий об`єкт права власності. Частка у розмірі 28/100 складається з житлової квартири АДРЕСА_2 площею 62,3 кв.м (коридор №5-1 площею 3,9 м2, санвузол 5-2 площею 4,2 м2, кухня 5-3 площею 11,2 м2, коридор №5-4 площею 9,8 кв.м, житлові кімнти №5-5 площею 19,1 м2 та № 5-6 площею 15,0 м2), як частини житлового будинку літ. «А-1» з при будовами літ. «а3» та літ. «а8».

- Відповідно до Додатку № 2 «Фактичне використання земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників нерухомого майна ОСОБА_1 14/100 та ОСОБА_2 14/100 в спільному користуванні» площа земельної ділянки, якою на час натурних геодезичних обмірів фактично користується ОСОБА_1 , ОСОБА_2 становить 330,69 кв.м (0,0331 га.). при цьому в додатку вказано, що загальна плоша території в межах червоної лінії становить 0,0033 га.

- Відповідно до Додатку № 3 «Варіант № 1 визначення порядку земельною ділянкоюпо АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників нерухомого майна ОСОБА_1 частка 14/100 та ОСОБА_2 частка 14/100 в спільне користування» плоша земельної ділянки, якою повинні спільно користуватись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 417,43 кв.м (0,0417 га).

Таким чином, судовим експертом розроблений варіант встановлення користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (14/100 та 14/100) при передачі обом земельної ділянки в спільне користування, у відповідності до якого площа земельної ділянки, яка повинна бути передана в користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , становить 0,0417 га.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Судом установлено, що сторони по справі не дійшли згоди щодо порядку виділу в натурі кожному з них належних їм на праві спільної часткової власності домоволодіння в позасудовому порядку.

З метою належного володіння, користування і розпорядження позивачами та відповідачами житловим будинком, такий виділ необхідно здійснити в судовому порядку.

При вирішенні даного питання суд бере до уваги висновок експерта № 44/24/Буд. від 24.03.2025 року за результатами проведення земельно технічної експертизи, складений судовим експертом Гнаток В.Г., в якому зазначено, що існує технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити зі спільного будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , його частку у розмірі 28/100, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і розташована на частні земельної ділянки, як окремий об`єкт права власності.

При визначенні на підставі яких запропонованих експертом варіантів поділу суд враховує необхідність збереження ідеальних часток співвласників. Визначальним при поділі домоволодіння є необхідність збереження ідеальних часток співвласників, а не порядок користування ними майном.

Відповідачі в судові засідання не зявляються, ними не надано ніяких належних і допустимих доказів можливості іншого варіанту поділу спірного будинку та прибудов, відмінного від варіанту, запропонованого експертом, тому відсутні правові підстави для відхилення судом висновку експерта.

Оскільки судом прийнято рішення про виділ зі спільного будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , частку позивачів у розмірі 28/100, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і розташована на частині земельної ділянки, як окремий об`єкт права власності, частка у розмірі 28/100 складається з житлової квартири АДРЕСА_2 площею 62,3 кв.м (коридор №5-1 площею 3,9 м2, санвузол 5-2 площею 4,2 м2, кухня 5-3 площею 11,2 м2, коридор №5-4 площею 9,8 кв.м, житлові кімнти №5-5 площею 19,1 м2 та № 5-6 площею 15,0 м2), як частини житлового будинку літ. «А-1» з при будовами літ. «а3» та літ. «а8», тому право спільної часткової власності необхідно припинити та визнати за позивачами право власності на зазначене майно по за кожним.

Щодо можливості встановлення порядку користування земельною ділянкою, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 розташоване на неприватизованій земельній ділянці.

Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 05.03.2019 р. № 2-4105 «Про надання дозволу на ророблення документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 громадянкам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (існуюче домоволодіння) наданий дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)»:

-Земельну ділянку орієнтовною площею 0,0280 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

-Земельну ділянку орієнтовною власністю площею 0,0137 га в оренду на 49 років для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Отже, загальна площа частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка виділена громадянкам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 становить 0,0417 га.

Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 рроку «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретним приміщенням, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким житловий будинок належить на праві спільної власності.

Вимогами ст. 88 ЗК визначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває в прямій залежності від права власності на будівлю і споруду.

При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування та розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстави відсутні, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Відповідні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 08.04.2020 року по справі № 759/16282/14-ц, від 15.11.2023 року по справі № 199/7810/17.

Суд враховує, що позивачі прохали виділити їм в користування частку земельної ділянки згідно висновку експерта, що на плані зафарбовано зеленим кольором. Однак відповідачі не визначилися зі своєю позицією, оскільки в судове засідання не з`являються.

Враховуючи викладене, суд вважає, виділити зі спільного будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , його частку у розмірі 28/100, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і розташована на частині земельної ділянки, як окремий об`єкт права власності. Частка у розмірі 28/100 складається з житлової квартири АДРЕСА_2 площею 62,3 кв.м (коридор №5-1 площею 3,9 м2, санвузол 5-2 площею 4,2 м2, кухня 5-3 площею 11,2 м2, коридор №5-4 площею 9,8 кв.м, житлові кімнти №5-5 площею 19,1 м2 та № 5-6 площею 15,0 м2), як частини житлового будинку літ. «А-1» з при будовами літ. «а3» та літ. «а8», та визнати за позивачами право власності на зазначне майно по за кожною. Право спільної часткової власності позивачів і відповідачів припинити.

Відповідно до Додатку № 3 «Варіант № 1 визначити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників нерухомого майна ОСОБА_1 частка 14/100 та ОСОБА_2 частка 14/100 в спільне користування» плоша земельної ділянки, якою повинні спільно користуватись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 417,43 кв.м (0,0417 га).

Вивчивши зазначений варіант виділу зі спільного будинковолодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою, суд приймає до уваги вказаний висновок експерта № 44/24/Буд. від 24.03.2025 року та вважає, що запропонований експертом варіант виділу будинковолодіння, та порядку користування земельною ділянкою відповідає якнайкращим інтересам сторін.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши усі фактичні обставини, дослідивши наявні докази, надавши їм належну оцінку на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, а також їх достатність та взаємозв`язок, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 263, 268 ЦПК України, ст.ст. 319, 356, 358, 361, 364, 367 ЦК України, ст. 88 ЗК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Здійснити виділ в натурі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зі спільного будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , їх частку у розмірі 28/100, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і розташована на частці земельної ділянки, як окремий об`єкт права власності, частка яких у розмірі 28/100 складається з житлової квартири АДРЕСА_2 площею 62,3 кв.м (коридор №5-1 площею 3,9 м2, санвузол 5-2 площею 4,2 м2, кухня 5-3 площею 11,2 м2, коридор №5-4 площею 9,8 кв.м, житлові кімнти №5-5 площею 19,1 м2 та № 5-6 площею 15,0 м2), як частини житлового будинку літ. «А-1» з при будовами літ. «а3» та літ. «а8».

Право сільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 припинити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по частині за кожною на житлову квартиру АДРЕСА_2 площею 62,3 кв.м (коридор №5-1 площею 3,9 м2, санвузол 5-2 площею 4,2 м2, кухня 5-3 площею 11,2 м2, коридор №5-4 площею 9,8 кв.м, житлові кімнти №5-5 площею 19,1 м2 та № 5-6 площею 15,0 м2, як частини житлового будинку літ. «А-1» з при будовами літ. «а3» та літ. «а8».

Встановити порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (14/100 та 14/100) при передачі обом земельної ділянки в спільне користування, у відповідності до якого площа земельної ділянки, яка повинна бути передана в користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , становить 0,0417 га., відповідно до додатку 3 варіанту 1 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи та позначена зеленим кольором.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 10.07.2025

Головуючий:

Позивачі: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ).

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Відповідачі: ОСОБА_3 (РНОКПП не встановлено, АДРЕСА_5 ).

ОСОБА_4 (РНОКПП не становлено, адреса: АДРЕСА_6 ).

ОСОБА_5 (РНОКПП не становлено, адреса: АДРЕСА_6 ).

ОСОБА_6 (РНОКПП не становлено, адреса: АДРЕСА_7 ).

ОСОБА_7 (РНОКПП не становлено, адреса: АДРЕСА_7 ).

ОСОБА_8 (РНОКПП не становлено, адреса: АДРЕСА_7 ).