25.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/954/25
Єдиний унікальний номер судової справи 205/954/25
Номер провадження 2/205/1875/25
Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу №205/954/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
21.01.2025 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 36 085,30 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 891784 від 20.05.2019 року, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», яке відступило право вимоги позивачу.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Представник ТОВ «ВІН ФІНАНС» Романенко М.Е. у позові просив проводити розгляд справи в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату, місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомила.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
У ході судового розгляду встановлено, що 20.05.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем в електронній формі укладено договір № 891784 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (далі - Договір), на підставі якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 6 650 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат та зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.
12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося відступити ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги за плату.
Відповідно до п. 4 вказаного договору право вимоги переходить в день підписання відповідного реєстру прав вимоги.
12.09.2019 року сторонами договору факторингу підписано реєстр прав вимог № 25, відповідно до якого під № 1371 ТОВ «Авентус Україна» відступив позивачу право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 891784.
Згідно з розрахунком ТОВ «Авентус Україна» станом на дату відступлення прав вимоги сума основного боргу за Договором склала 6 650 грн., проценти 3 591 грн., прострочені проценти 9 815,40 грн., штраф 3 192 грн.
Також позивачем нараховано за період з 15.11.2021 по 15.11.2024 року 3 відсотки річних у розмірі 2 094,51 грн. та інфляційні втрати в розмірі 10 742,39 грн.
Відповідно до наказу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» № 55-к від 25.07.2024 року товариство перейменовано у ТОВ «ВІН ФІНАНС».
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, суд виходив з такого.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що відповідач підписала договір, кредитні кошти отримала, але зобов`язання за договором не виконала, розрахунок позивача, який набув право вимоги за таким кредитним договором, не спростувала, суд доходить висновку, що розмір заборгованості за договором, а також 3 відсотків річних й інфляційних збитків є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 2 422,40 грн.
Окрім того, у позові товариство просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Враховуючи доведеність витрат на правову допомогу, відсутність заперечень відповідача щодо їх розміру, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення таких витрат з відповідача на користь позивача.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 526, 625, 627, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 80, 81, 137, 141, 247, 265, 280, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» судові витрати в розмірі 7 422,40 грн., з яких: 2 422,40 грн. - судовий збір, 5 000 грн. витрати на професійну правову допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г. Остапенко