Справа № 159/2844/25
Провадження № 2/159/1155/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі - ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», товариство) через систему «Електронний суд» звернулося з позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №89832 від 02.11.2019 у розмірі 15660 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» (далі ТОВ «ЗАЙМЕР») та ОСОБА_1 був укладений в електронній формі договір про надання кредиту №89832 у розмірі 3000 гривень, строком на 10 днів до 11.11.2019, зі сплатою процентів в розрахунку 2% на добу. Кредит наданий безготівковим шляхом на рахунок позичальника, повернення кредиту мало відбуватися згідно з графіком платежів.

На підставі договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 право вимоги за кредитним договором №89832 від 02.11.2019 перейшло до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ».

Станом на 13.01.2025 заборгованість відповідача складає 15660гривень, з яких 3000 гривень -заборгованість за тілом кредиту, 12660 гривень - заборгованість за відсотками.

Через неналежне виконання зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, позивач просить стягнути з відповідача заявлену до стягнення заборгованість, судовий збір і витрати на правничу допомогу в розмірі 10500 гривень.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, у відзиві вказав на відсутність доказів приналежності йому карткового рахунку, на який перераховані кредитні кошти. Звернув увагу на строк дії кредитного договору 10 днів в межах строку дії якого можуть бути нараховані відсотки, до 11.11.2019, тоді як позивач неправомірно здійснив нарахування відсотків станом на 15.09.2020. Також відповідач не погодився із сумою витрат на правничу допомогу, вважає її необґрунтованою, завищеною та не підтвердженою належними доказами. У задоволенні позову просив відмовити повністю та вирішити питання про стягнення із позивача понесених витрат на правничу допомогу в сумі 4500 гривень, докази на підтвердження понесених витрат має намір подати в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 09.06.2025, позивач вказує, що твердження відповідача про неотримання кредитних коштів не заслуговують на увагу, оскільки вони спрямовані на уникнення обов`язку повернення коштів наданих у кредит. Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання, здійснив перерахування коштів на банківську платіжну картку, реквізити якої були надані самим відповідачем. За умовами договору нарахування відсотків здійснюється саме за кожен день користування кредитом, відповідальність за неналежне виконання позичальником зобов`язань за ст.625 ЦК України договором не передбачена. Позичальник погодився на умови договору щодо його пролонгації і нарахування відсотків за весь час користування кредитом, тому його твердження про незаконність нарахування процентів є необґрунтованими. Позовні вимоги просив задовольнити в повному об`ємі та стягнути з відповідача понесені судові витрати (2422,40 грн судовий збір, 10500 грн витрати на правничу допомогу).

Ухвалою від 06.05.2025 на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився (довідка про доставку судового виклику у системі «Електронний суд»).

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 25.06.2025.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

02.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що 02.11.2019 клієнт ОСОБА_1 ідентифікований, підписання договору позичальником здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://w.w.w.cly.com.ua/, за допомогою одноразового ідентифікатора KL6112, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор - 67.

За умовами договору:

1) сума кредиту - 3000 гривень (п.1.1 кредитного договору),

2) строк кредитування 10 днів до 11.11.2019 (п.1.2 договору),

3) проценти за користування кредитом 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2 % на добу, процентна ставка фіксована (п. 1.3 кредитного договору),

4) кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної позичальником (п. 1.4 кредитного договору),

5) датою укладення кредитного договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (п. 1.5 кредитного договору).

Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1 кредитного договору).

Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводяться на залишок заборгованості за кредитом (п. 2.3 кредитного договору).

Відповідно до п.2.4 договору при надходженні до товариства коштів для виконання зобов`язань клієнта товариство направляє такі кошти на погашення заборгованості:

- у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом,

- у другу чергу здійснюється повернення суми кредиту.

У разі виникнення простроченої заборгованості за договором грошові кошти клієнта направляються в такій послідовності:

- у першу чергу сплачується пеня за прострочення,

- у другу чергу сплачуються проценти за користування кредитом,

- у третю чергу повертається сума кредиту.

Клієнт (позичальник) має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного у графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту (п.3.3.3 договору).

Товариство має право без згоди відповідача поступатися своїм правом вимоги за даним договором третій особі. В зв`язку з чим відбудеться зміна сторони - кредитодавця за цим договором (п. 3.1.4 кредитного договору).

У додатку № 1 до кредитного договору сторонами узгоджений графік платежів за кредитним договором, відповідно до якого позичальник зобов`язався сплатити кредитору 3600,00 грн.

ОСОБА_1 підписав договір та додатки до нього, вказав паспортні дані, номер мобільного телефону, ідентифікаційний код, електронну адресу, номер електронного платіжного засобу.

Факт перерахування ТОВ «Платежі онлайн» 02.11.2019 кредитних коштів в сумі 3000 гривень на платіжну картку відповідача підтверджений інформаційною довідкою №1096/02 від 24.02.2025.

Відповідач скористався правом пролонгації договору та на виконання умов п.3.3.3 договору сплачував в повному обсязі нараховані відсотки по кредиту:

- 12.11.2019 сплатив 780 гривень;

- 13.12.2019 сплатив 2040 гривень;

- 15.01.2020 сплатив 2520 гривень;

- 17.02.2020 сплатив 2520 гривень.

На підставі договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 право вимоги за кредитним договором №89832 від 02.11.2019 перейшло до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ».

Відповідно до Реєстру прав вимоги, до нього включений позичальник ОСОБА_1 за кредитним договором №89832 із загальною сумою заборгованості за кредитом 15660 гривень, відтак позивач підтвердив право вимагати стягнення заборгованості із відповідача за спірним кредитним договором.

Згідно з розрахунком ТОВ «ЗАЙМЕР» про стан заборгованості за кредитним договором №89832 від 02.11.2019 заборгованість відповідача складає 15660 гривень, з яких: 3000 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 12660 гривень заборгованість за відсотками.

Позивач скерував на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором №89832 від 02.11.2019, проте вона залишена відповідачем без виконання.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України).

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію» ( далі Закону).

Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.

Суд встановив, що кредитний договір, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису.

ОСОБА_1 при укладенні договору пройшов ідентифікацію за паспортними даними, ідентифікаційним кодом, номером мобільного телефону, погодився на запропоновані умови кредитування і скористався кредитом, який був перерахований на його картковий рахунок.

Відповідач одноразово отримав кредит в розмірі 3000 гривень та вносив платежі на його пролонгацію.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору ( частина перша четверта статті 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Проценти нараховані поза межами обумовленого строку не підлягають стягненню.

У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач тричі продовжував строк надання кредиту, при цьому сплачував кошти, які перевищують розмір нарахованих процентів.

Дані про застосування штрафних санкцій відсутні, тому згідно з умовами договору (п.2.4) кожен платіж погашав заборгованість за процентами і частково тіло кредиту.

Однак як вбачається з наданого позивачем розрахунку 12.11.2019 відповідач сплатив 780 грн., а позивач списав 600 грн нарахованих відсотків, чим продовжив відповідачу строк надання кредиту ще на 30 днів, решта 180 гривень (780-600) в розрахунку не обліковується, хоча відповідно до умов договору вказана сума мала бути скерована на погашення тіла кредиту.

Позивачем аналогічним чином зараховані і решта три платежі відповідача, тому суд самостійно здійснює перерахунок заборгованості.

Так, 12.11.2019 відповідач сплатив 780 грн, з них 600 грн зараховано на погашення відсотків, 180 грн спрямовуються на погашення тіла кредиту (3000-180). Залишок тіла 2820 грн, наступний період кредитування 30 днів, отже відсотки за цей час становлять 1692 грн (2820х2%х30).

13.12.2019 відповідач сплачує 2040 грн, з них 1692 грн зараховується на погашення відсотків, решта 348 грн на погашення тіла кредиту. Залишок тіла 2472 грн, наступний період кредитування 30 днів, відсотки - 1483,20 грн (2472х2%х30).

15.01.2020 відповідач сплачує 2520 грн, з них 1483,20 грн зараховується на погашення відсотків, решта 1036,80 грн на погашення тіла кредиту. Залишок тіла 1435,20 грн, строк кредитування 30 днів, відсотки - 861,12 грн (1435,20х2%х30).

17.02.2020 відповідач сплачує 2520 грн, з них 861,12 грн зараховується на погашення відсотків, решта 1658,88 грн на погашення тіла кредиту, яке становить 1453,20 грн.

Відтак, відповідач здійснюючи останній платіж погасив як відсотки так і тіло кредиту, а тому у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором №89832 від 02.11.2019.

Позивач не надав суду доказів, додаткового перерахування відповідачу кредитних коштів, які перевищують 3000 гривень.

З наведених мотивів у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 247, 263, 265, 268, 274 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3,6, 207, 509, 512, 514, 526, 530, 626, 628, 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», , адреса: м.Київ вул.Кирилівська, 82, офіс 7.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 25.06.2025.

Головуючий:Т. В. ДЕНИСЮК