провадження № 2-з/208/118/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського в складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Шабельник Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заявника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-11732/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та про поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2010 року за заявою позивача ОСОБА_2 було забезпечено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди,в межах заявлених позовних вимог, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди, задоволені частково:

-визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 01 грудня 2007 року між представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Богатовою І.О. за реєстровим № 10664;

-поновлено за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який раніше належав йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Красноармійським багатогалузевим об`єднанням комунального господарства 06 лютого 1995 року, зареєстрованого в БТІ в м. Красноармійська 06 лютого 1995 року за № НОМЕР_1 ;

-стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, спричинену неправомірними діями щодо його майна в розмірі 300 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто також судові витрати державне мито в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судової справи 120 грн.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 30 грудня 2010 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2020 року скасовано та в задоволенні позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди, було відмовлено.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 74 від 29.08.2024 р. територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 р. визначено за Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

До суду від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-11732/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди, у зв`язку з тим, що ухвала суду від 15 вересня 2010 року у справі наразі залишається не скасованою та заважає власнику користуватися своїм нерухомим майно, на яке накладено арешт.

Суд, вивчивши матеріали клопотання та матеріали цивільної справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2010 року за заявою позивача ОСОБА_2 було забезпечено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди,в межах заявлених позовних вимог, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачам ОСОБА_1 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди, задоволені частково:

-визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 01 грудня 2007 року між представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Богатовою І.О. за реєстровим № 10664;

-поновлено за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який раніше належав йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Красноармійським багатогалузевим об`єднанням комунального господарства 06 лютого 1995 року, зареєстрованого в БТІ в м. Красноармійська 06 лютого 1995 року за № НОМЕР_1 ;

-стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, спричинену неправомірними діями щодо його майна в розмірі 300 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто також судові витрати державне мито в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судової справи 120 грн.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 30 грудня 2010 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2020 року скасовано та в задоволенні позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку про поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди, було відмовлено.

Згідно до вимог ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно з ч. 1-2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з пунктом 4 Постанови пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Так, враховуючи те, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 30 грудня 2010 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2020 року скасовано та в задоволенні позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку про поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди, було відмовлено тарішення суду набрало законної сили, а ухвала суду про накладення арешту не скасовано, що позбавляє власника вільно володіти та користуватися спірним майном, на яке було накладено арешт в забезпечення позову, у зв`язку із чим подальша потреба у застосуванні заходів забезпечення позову відпала та не є доцільною.

З огляду на зміну обставин, що зумовили застосування заходів забезпечення позову вбачається, що є передбаченні чинним законодавством підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Відтак, враховуючи, що необхідність у забезпеченні позову в частині зазначеного вище нерухомого майна у повній мірі відпала, а тому підлягає скасуванню.

У зв`язку з викладеним та тим, що ОСОБА_1 , як власник позбавлена вільно володіти та користуватися належним їй майном, та з урахуванням вимог ст.158 ЦПК України, суд вважає можливим скасувати заходи забезпечення позову за заявою позивача, вжиті ухвалою суду від 15 вересня 2010 року, задовольнивши клопотання щодо скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-154, 158, 260, 261 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання заявника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 208/11732/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди, задовольнити.

Заходи, вжиті ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2010 року за заявою позивача ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та поновлення права власності на будинок, стягнення моральної шкоди,в межах заявлених позовних вимог, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в Дніпровський Апеляційний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С. М. Похваліта