Справа № 161/4825/25
Провадження № 2/161/2424/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитроци Б.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Мотивує його тим, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Вказаним вироком встановлено, що 31.08.2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи на Театральному майдані у місті Луцьку, поблизу магазину «Сім-23» по вул. Лесі Українки, 67 в м. Луцьку заподіяв йому тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичного експерта №585 від 02.09.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та легких тілесних ушкоджень.

Вказує, що отримавши тілесні ушкодження, він зазнав фізичного болю, у нього були пошкоджені зуби, що завдавало йому значного дискомфорту під час прийомів їжі. В подальшому, він був вимушений витрачати свій час на участь у слідчих діях, судових засіданнях.

Крім того, після отриманих тілесних ушкоджень, у нього значно погіршився сон, він став нервовим та збудженим.

У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 50000 грн., а також понесені витрати на правничу допомогу.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. В решті позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вказане стверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 , 31 серпня 2024 року о 22 годині 50 хвилин, перебуваючи на Театральному майдані у м. Луцьку, поблизу магазину «Сім-23», що по вул. Лесі Українки, 67, діючи умисно, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, в ході конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку підборіддя потерпілого ОСОБА_1 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці підборіддя по центру, крововиливу з садном на перехідній каймі та слизовій оболонці нижньої губи справа, крововиливу та садна на перехідній каймі та слизовій оболонці нижньої губи зліва ближче до лівого кута рота, садна на перехідній каймі верхньої губи по центу, зламу коронки першого зуба на верхній щелепі справа.

Згідно висновку судово-медичного експерта №585 від 02.09.2024 рана в ділянці підборіддя по центру та злам коронки першого зуба на верхній щелепі справа відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (а.с. 6-7).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. А тому обставини стосовно винуватості відповідача і спричинення майнової шкоди позивачу доказуванню не підлягають.

У відповідності до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 25.05.2001р. № 5 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» остаточне рішення щодо розміру відшкодування моральної шкоди приймає суд. При визначенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен враховувати в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як зазначено в Постанові КЦС ВС у справі № 447/2015/16-ц від 02.10.2019 року наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що внаслідок заподіяння позивачу тілесних ушкоджень, він зазнав фізичного болю, а також певні моральні страждання, які виразилися у переживаннях, дискомфорті, порушенні звичайного устрою життя, прикладенні додаткових зусиль для відновлення свого стану після отриманих травм.

А тому, дотримуючись засад розумності і справедливості, зважаючи на спричинення завданих моральних страждань, що проявилися в докладанні позивачем значних зусиль для відновлення свого стану, то суд приходить до висновку про можливість стягнення у відшкодування моральної шкоди 7000,00 грн.

Крім того, підлягають до часткового задоволення вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з оплатою поштових послуг відправлення.

Крім того, із матеріалів справи, зокрема, ордеру, договору про надання правничої допомоги, довідкою про розрахунок розмірів, квитанцією, адвокатом надавалася професійна правнича допомога ОСОБА_1 у справі про відшкодування моральної шкоди і вартість витрат визначена у сумі 10000,00 грн. (а.с. ).

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог в розмірі 5000,00 грн., розмір яких є обґрунтованим та співмірним із предметом спору.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 77, 81, 82, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 7000 (сім тисяч) грн. та 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:

Позивач ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 09 липня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк