Справа № 738/839/25
№ провадження 2/738/324/2025
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

25 червня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Москальського В.В.

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

І. Зміст позовних вимог.

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, в якій просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свою позовну заяву мотивує тим, що з 16 травня 2009 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбу з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу з відповідачем діти залишилися проживати разом з нею, вона самостійно займається їх вихованням та утриманням. Відповідач повністю припинив брати участь у вихованні дітей, спілкуванні з ними, не цікавиться їхніми досягненнями як в навчанні, так і в інших сферах життя, фінансово їм не допомагає. Їх спільний з відповідачем син ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю, який потребує підтримки, проте ОСОБА_2 моральної, фінансової допомоги йому не надає, має заборгованість зі сплати аліментів.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про свідоме ухилення відповідача від виховання дітей.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання на 15 травня 2025 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2025 року у зв`язку з витребуванням доказів підготовче засідання у справі відкладено на 09 червня 2025 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 червня 2025 року.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 , судове засідання не з`явився, був викликаний в суд через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України, заяв про розгляд справи за його участю, відзиву на позовну заяву суду не надав.

Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, під час вирішення питання у справі просив ухвалити рішення в інтересах дітей.

Ухвалою від 25 червня 2025 року, з урахуванням думки позивача, постановлено провести заочний розгляд справи.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с.6, 9).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 07 лютого 2022 року Управлінням соціального захисту населення Деснянського району, ОСОБА_3 , 2009 року народження, є дитиною з інвалідністю до 18 років (а.с.10).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 березня 2013 року і до їх повноліття (а.с.24).

Витягами з реєстру територіальної громади підтверджено, що неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 (а.с.25-27).

Згідно з довідкою №3 від 16 січня 2015 року, виданою Чернігівським дошкільним навчальним закладом №71, ОСОБА_3 з 06 вересня 2012 року до 23 серпня 2016 року та ОСОБА_4 з 05 червня 2013 року до 31 серпня 2017 року відвідували заклад дошкільної освіти №71, за період перебування дітей у вказаному закладі їх батько ОСОБА_2 вихованням дітей не займався, батьківські збори не відвідував, не цікавився їх життям та досягненнями. Вихованням дітей займалася їх мати ОСОБА_1 (а.с.12).

Згідно з довідками №16, 17 від 21 січня 2025 року, наданими Чернігівською ЗЗСО №19, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є учнями вказаного навчального закладу, вихованням яких займається мати ОСОБА_7 .. Батько дітей ОСОБА_2 не спілкується з адміністрацією школи щодо навчання та розвитку їх неповнолітніх дітей, батьківській збори не відвідує (а.с.13, 14).

За час відвідування малолітньою ОСОБА_4 тренувань в клубі «Аеліта» її батько ОСОБА_2 змагань, концентрів, зборів не відвідував, дитиною не цікавився, що підтверджується матеріалами справи (а.с.11).

В провадженні Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №37585728 з примусового виконання виконавчого листа №750/2273/13-ц від 11 квітня 2013 року, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 березня 2013 року і до їх повноліття.

Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 37585728, виданим Деснянським відділом державної виконавчої служби у м. Чернігові, станом на 31 січня 2025 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 226352,42 грн (а.с.19).

У зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №37585728 постановою державного виконавця від 30 січня 2025 року накладено арешт на кошти, які належать боржнику ОСОБА_2 ..

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 29 травня 2025 року, орган опіки та піклування, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно їх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши докази, встановив, що ОСОБА_2 не займається вихованням сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 , не цікавиться їх життям, навчанням та досягненнями, не піклується про їх стан здоров`я, має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 226352 грн 42 коп, з метою соціального захисту прав дітей, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , стосовно його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.63, 64).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст.152 СК України).

При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або за забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

У п. п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків», на думку суду, не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Частинами 4 та 5 ст. 19 Сімейного кодексу України визначено, при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Виходячи з встановлених обставин у справі, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню дітей, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків, не проживає разом з ними, не спілкується, не проявляє до них належної турботи та уваги, не бере участі у їх вихованні та утриманні, не цікавиться їх життям, не піклується про стан здоров`я, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, що в сукупності свідчить про відсутність у нього інтересу до дітей.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення батька від виховання дітей та приходить до висновку про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

НОМЕР_2 . Розподіл судових витрат.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Кеpуючись статтями 150-152, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 58, 60 ЦК України, статтями 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280, 284, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа:

Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, 19 м. Чернігів.

Суддя Н.В. Волошина