Справа № 191/123/24
Провадження № 2-о/191/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

адвоката Скороход А.О.

присяжних Немченко І.В., Заболотної Є.О.

згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Третяк Ірина Павлівна, заінтересована особа : Орган опіки та піклування Роздорської селищної об`єднаної територіальної громади про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Третяк І.П., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа : Орган опіки та піклування Роздорської селищної об`єднаної територіальної громади про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна.

В обґрунтування своїх вимог представник заявника зазначила, що заявник є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вже багато років вони проживають за адресою їх спільного місця реєстрації : АДРЕСА_1 .. Їх батьки давно померли. Мати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Брат заявника є інвалідом другої групи з дитинства. Група інвалідності призначена безстроково, він не може бути пристосований ні до якого виду праці та потребує нагляду та лікування у лікаря-психіатра. ОСОБА_1 страждає стійким хронічним психічними розладом, яке призвело до того, що він не може самостійно приймати рішення, його поведінка є агресивною, а мислення неадекватним, він має обмеження до самообслуговування , до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, тобто не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вже тривалий час заявник здійснює догляд за братом, має добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає і на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває, має можливість і бажання доглядати брати та бути його опікуном.

У зв`язку з цим, представник заявника просить визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над ним опіку і призначити ОСОБА_1 його опікуном.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника. Заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно довідки Серії МСЕ-ДНА-01 № 058822 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом другої групи з дитинства. Інвалідність встановлена безстроково. Не може бути пристосований ні до якого виду праці та потребує нагляду та лікування у психіатра.

Відповідно до статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно до ч.1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд зазначає, що ч.1 ст.298 ЦПК України передбачено, що суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Разом з тим, п. 2 ч. 1 ст.105 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про психіатричну допомогу», судово-психіатрична експертиза з цивільних справ призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, має бути визначено судом у судовому засіданні, як це передбачено ст.ст. 103-105 ЦПК України.

Отже, при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.04.2024 року для визначення психічного стану ОСОБА_1 була призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам Дніпровської філії відділу судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України».

З «Дніпровської філії судових експертиз Державної установи Інституту судової психіатрії МОЗ України» були повернуті матеріали цивільної справи без виконання ухвали суду від 04.04.2024 року, так як ОСОБА_2 на експертизу не з`явився.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги відсутності у матеріалах справи висновку судово-психіатричної експертизи, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для ухвалення рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатним.

Відповідно до ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

З огляду на те, що вимоги про встановлення опіки та призначення опікуна є похідними від вимог про визнання особи недієздатною, тому суд також відмовляє в їх задоволенні через безпідставність та необґрунтованість.

Відповідно до ч.3 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 39, 41, 55 ЦК України, ст.ст. 10, 76, 81, 89, 105, 247, 293, 294, 296, 299, 300 ЦПК України, , суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Третяк Ірина Павлівна, заінтересована особа : Орган опіки та піклування Роздорської селищної об`єднаної територіальної громади про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя Т. В. Прижигалінська

Присяжні : І.В.Немченко

Є.О.Заболотна