УХВАЛА

05 червня 2025 року

м. Київ

справа № 522/19090/21

провадження № 61-6888ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков Максим Миколайович, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Одеська міська рада, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_6 , про виділення нежитлового приміщення підвалу в натурі, витребування нежитлового приміщення підвалу з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням підвалу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Одеська міська рада, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_6 , про виділення нежитлового приміщення підвалу в натурі, витребування нежитлового приміщення підвалу з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням підвалу.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Одеська міська рада, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_6 , про виділення нежитлового приміщення підвалу в натурі, витребування нежитлового приміщення підвалу з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням підвалу відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков М. М, 10 лютого 2025 року звернувся з апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року, зазначивши в апеляційній скарзі, що оскаржуване рішення ні ОСОБА_1 , ні його адвокат Крайнюков М. М. не отримували, а ознайомились з його текстом лише 01 лютого 2025 року за допомогою ЄДРСР.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою Одеського апеляційного суду 14 березня 2025 року визнано причини пропуску ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков М. М., зазначені у заяві, наданій на виконання ухвали про залишення скарги без руху, неповажними, апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року, залишено без руху.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від ЗО квітня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков М. М., про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року відмовлено. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков М. М., на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив з того, що про час розгляду справ заявник був повідомлений, що підтверджується матеріалами справи, а наявність обставин непереборної сили, які завадили ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу у визначений законом процесуальний строк, заявником не доведено.

26 травня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков М. М., засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від ЗО квітня 2025 року (надійшла до суду 29 травня 2025 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Заявник вказує, що апеляційний суд не надав належної оцінки всім доводам заявника щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження, зокрема перебування його за межами України, введення режиму воєнного стану,

відсутності відомостей про завершення розгляду справи, не врахував непереборні обставини, що не залежали від заявника.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Доступ до суду, як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, від 29 жовтня 2015 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (пункт 46 рішення).

Право на апеляційний перегляд справи, яке гарантовано Конституцією України, реалізується у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

Частиною другою статті 358 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд апеляційної інстанції встановив, що 02 листопада 2023 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення у цій справі. ОСОБА_1 є позивачем у справі, а представництво інтересів під час розгляду справи судом першої інстанції здійснювалось його представником - адвокатом Крайнюковим М. М., який був присутній під час більшості судових засіданнях у суді першої інстанції, про що свідчать протоколи судових засідань та розписки про повідомлення Крайнюкова М. М. про відкладення судових засідань.

Крім того встановлено, що 02 листопада 2023 року адвокат Крайнюков М. М. звернувся до суду першої інстанції з заявою, яка викладена останнім власноруч, у якій просив розглянути справу № 522/19090/21 за відсутності сторони позивача.

Тобто ОСОБА_1 , як ініціатор цієї справи, та його адвокат Крайнюков М. М. були обізнані про існування судового провадження та про час, місце судового засідання, у якому ухвалено оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Сторона позивача мала цікавитися процедурою та результатами розгляду справи у встановлені ЦПК України строки, однак ні адвокат Крайнюков М. М., ні його довіритель ОСОБА_1 протягом значного періоду часу не реалізовували своє право на оскарження рішення суду в апеляційному порядку у визначений статтею 354 ЦПК України строк, хоча мали таку можливість.

Взявши до уваги, що апеляційна скарга подана 10 лютого 2025 року, тобто з пропуском процесуального строку на понад один рік після ухвалення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року, суд апеляційної інстанції, врахувавши недоведеність існування обставин непереборної сили, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосувавши приписи частини другої статті 358 ЦПК України. Виключних випадків, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України, заявником не доведено. Загальні посилання на введення в Україні режиму воєнного стану, без зазначення яким чином це перешкоджало заявнику подати апеляційну скаргу протягом одного року та трьох місяців, не спростовують висновки суду апеляційної інстанції.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги про перебування ОСОБА_1 за кордоном не свідчать про існування об`єктивно непереборних перешкод для своєчасного вчинення процесуальних дій протягом тривалого часу.

Крім того, наведені представником заявника у касаційній скарзі доводи та аналіз оскаржуваного судового рішення у справі не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки наведені мотиви не обґрунтовані належним чином.

Інші доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статті 358 ЦПК України, не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков М. М, на ухвалу Одеського апеляційного суду від ЗО квітня 2025 року (не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи) є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков Максим Миколайович, на ухвалу Одеського апеляційного суду від ЗО квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Одеська міська рада, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_6 , про виділення нежитлового приміщення підвалу в натурі, витребування нежитлового приміщення підвалу з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням підвалу - відмовити.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович