Справа № 464/1665/25
пр.№ 2/464/1194/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2025 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.,

секретар судового засідання Севери Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики у розмірі: 25000 доларів США (двадцять п`ять тисяч доларів США ) та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно усного договору позики, факт укладення якого підтверджується відповідною розпискою, позивач будучи до цього добре знайомим як з відповідачем так і його сім`єю, позичив відповідачу грошові кошти в сумі 33000 доларів США, які відповідач обіцяв повернути. Розпискою від 11.03.2022 року скаледною відповідачем зафіксовано загальний розмір отриманих ним в якості позики грошових коштів, а також зафіксовано його зобов`язання, в строк до 13.00 год 14.03.2022 року повернути позивачу частину позики в розмірі 25000 доларів США. Однак, відповідач вказаної заборгованості не повертає.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 31.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 27.05.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Представник позивача адвокат Осадець М.Т. 09.07.2025р. подав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, щодо винесення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно усного договору позики, факт укладення якого підтверджується відповідною розпискою, позивач будучи до цього добре знайомим як з відповідачем так і його сімєю, позичив відповідачу грошові кошти в сумі 33000 доларів США, які відповідач обіцяв повернути. Розпискою від 11.03.2022 року скаледною відповідачем зафіксовано загальний розмір отриманих ним в якості позики грощшових коштів, а також зафіксовано його зобовязання, в строк до 13.00 год 14.03.2022 року повернути позивачу частину позики в розмірі 25000 доларів США.

На день подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 25000 доларів США.

Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.01.2019р. по справі №373/2054/16-ц зробила правовий висновок, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Враховуючи те, що доказів повернення суми позики відповідачем не надано, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості в розмірі 25000 доларів США.

Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі: 10 353, 10 грн.

Керуючись ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 2, 81, 89, 142, 247, 263, 265, 280, 289 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі: 25000 доларів США (двадцять п`ять тисяч доларів США ).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі: 10 353, 10 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 09.07.2025 року.

Суддя Мичка Б.Р.