ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1603/25

Провадження № 22-ц/820/1305/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року (суддя Карплюк О. І.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», звертаючись до суду із вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначало, що 29 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір позики № 75921789, за умовами якого відповідачці надано грошові кошти в сумі 13200 грн зі сплатою процентів за користування ними у розмірі 1,99% в день, строк позики - 17 днів. Зобов`язання за договором ОСОБА_1 належним чином не виконала.

21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія управління активами» був укладений договір факторингу № 2112. 31 березня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» і ТОВ «Фінпром Маркет» був укладений договір факторингу № 310323-ФМ, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 75921789 від 29 липня 2021 року в сумі 40890,41 грн, з яких 13200 грн - сума заборгованості за основним боргом, 27690,41 грн - сума заборгованості за процентами.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитом у сумі 13200 грн, заборгованість за процентами в сумі 27690,41 грн, а всього 40890,41 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає його ухваленим з порушенням вимог матеріального та процесуального права. Зазначає про те, що не укладала договір позики та не підписувала його. Суд першої інстанції не врахував пропущення позивачем загального строку позовної давності для звернення з позовом. В матеріалах справи відсутні первинні документи на підтвердження перерахування їй грошових коштів. Суд не звернув увагу на те, що позика була надана на 17 днів, проценти за користування коштами нараховані після строку дії договору та не врахував висновки Верховного Суду в аналогічних справах.

У відзиві позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Строк позовної давності на звернення до суду з позовом не пропущено з огляду на пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Нарахування процентів за користування кредитними коштами відбувалось в межах 90 днів у зв`язку з автопролонгацією договору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що 29 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 75921789, за умовами якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Строк позики - 17 днів, процентна ставка (базова) - 1,99 (фіксована), процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 52040,79%, орієнтовна загальна вартість позики - 17665,56 грн.

Договір позики з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором FTqm0oj91I (а. с. 20).

Ідентифікацію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з якою укладено договір № 75921789 від 29 липня 2021 року, підтверджено довідкою про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а. с. 45).

Здійснення платежу в розмірі 13200 грн 29 липня 2021 року на карту № НОМЕР_2 (отримувач ОСОБА_2 ) за дорученням ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджено довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № КД-000005090/ТНПП від 23 грудня 2024 року (а. с. 49) та платіжною інструкцією (а. с. 50).

Відповідачка зобов`язання за договором належним чином не виконала.

За розрахунком позивача заборгованість за договором складає 13200 грн (сума позики), 27690,41 грн (проценти) (а. с. 8-12).

21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія управління активами» був укладений договір факторингу № 2112, за умовами якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей, в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належать клієнту за кредитними договорами. Фактор не бере на себе будь-яких договірних зобов`язань клієнта щодо кредитних договорів, крім права вимоги та стягнення заборгованості за кредитними договорами (пункт 1.2).

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому передачі реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору. Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору (пункт 5.2) (а. с. 52-60).

Актом прийому-передачі реєстру заборгованостей від 21 грудня 2021 року за договором факторингу № 2112 від 21 грудня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія управління активами» реєстр заборгованості в повному обсязі (а. с. 65, 67).

Відповідно до реєстру прав вимоги № 4 від 21 грудня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги до відповідачки за договором № 75921789 від 29 липня 2021 року на загальну суму 40890,41 грн, з яких: 13200 грн - заборгованість за основною сумою, 27690,41 грн - заборгованість за процентами (а. с. 68-70).

Згідно з актом звірки взаємних розрахунків за період з грудня 2021 року по грудень 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перерахувало ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 10105337,52 грн на виконання договору факторингу № 2112. Станом на 31 грудня 2023 року заборгованість відсутня (а. с. 71).

31 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» і ТОВ «Фінпром Маркет» був укладений договір факторингу № 310323-ФМ, за умовами якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей, в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належать клієнту за кредитними договорами. Фактор не бере на себе будь-яких договірних зобов`язань клієнта щодо кредитних договорів, крім права вимоги та стягнення заборгованості за кредитними договорами (пункти 1.1, 1.2).

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому передачі реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору. Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору (пункт 5.2) (а. с. 73-81).

Актом прийому-передачі реєстру заборгованостей від 31 березня 2023 року за договором факторингу № 310323-ФК від 31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передало ТОВ «Фінпром Маркет» реєстр заборгованості в повному обсязі (а. с. 87, 125).

Відповідно до реєстру боржників від 31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги до відповідачки за договором № 75921789 від 29 липня 2021 року на загальну суму 40890,41 грн, з яких: 13200 грн - заборгованість за основною сумою, 27690,41 грн - заборгованість за процентами (а. с. 90-92).

Згідно з актом звірки за договором факторингу № 310323-ФК від 31 березня 2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» перерахувало ТОВ «Фінансова компанія управління активами»13137615 грн. Станом на 31 березня 2023 року заборгованість відсутня (а. с. 89).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд виходив з факту невиконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу з таких підстав.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір і підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір і підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).

Договір позики № 75921789 від 29 липня 2021 року підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором FTqm0oj91I, що відповідає наведеним вище нормам права.

Зазначений договір містить персональні дані відповідачки, зокрема, РНОКПП, дані паспорта громадянина України, місце проживання, електронну адресу, номер мобільного телефону, банківський рахунок.

Вказані дані не перебувають у загальному доступі, є індивідуальними для кожної конкретної особи, а їх обробка потребує згоди самої особи на такі дії.

Отримання коштів на належний їй рахунок ОСОБА_1 не спростувала.

Тому доводи апеляційної скарги про неукладення (непідписання) відповідачкою договору позики не заслуговують на увагу.

Із змісту договору позики № 75921789 від 29 липня 2021 року вбачається, що строк позики складає 17 днів.

Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі за процентами, нарахованими понад 17 днів.

Обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, крім самого розрахунку заборгованості за договором, посилався на Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як невід`ємну частину укладеного договору.

Проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці правила розуміла позичальниця та ознайомилася і погодилася з ними при підписанні договору, оскільки вони не підписані ОСОБА_1 .

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці правила надання грошових коштів у позику, відсутність у договорі домовленості сторін про авто пролонгацію договору, надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з ОСОБА_1 договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору щодо автопролонгації дії договору.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України вимоги про виплату процентів можуть бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку надання позики (17 днів).

В подальшому права та інтереси позивача підлягають захисту згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

При застосуванні до спірних правовідносин наведених норм права апеляційний суд відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 та Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності нарахування процентів поза межами строку дії договору є обґрунтованими.

Згідно з частинами 1 і 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Перехід права вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 75921789 від 29 липня 2021 року від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», і відповідно до ТОВ «Фінпром Маркет» позивач підтвердив належними та допустимими доказами.

Укладаючи кредитний договір, сторони узгодили строк договору, порядок та умови надання котів, їх повернення, а також сплати процентів за користування наданими коштами.

Наявність заборгованості за договором підтверджується розрахунком, який не спростований ОСОБА_1 .

Посилання відповідачки на пропущення позивачем строку позовної давності, як на підставу для відмови в позові, не ґрунтується на законі.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи установлення на всій території України карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії якого строки позовної давності продовжувалися, та зупинення перебігу строку позовної давності на період дії воєнного стану, введеного в Україні, при зверненні з позовом до суду позивач не пропустив строк позовної давності.

З урахуванням наведеного вище вимоги про стягнення процентів за користування позикою, нарахованих поза межами дії договору (понад 17 днів), задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції необхідно змінити і зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» суму заборгованості за процентами до 4465,56 грн і відповідно суму всієї заборгованості до 17665,56 грн, а також згідно з частинами 1 і 13 статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (43,2%) суму витрат на професійну правничу допомогу до 1512 грн і суму судового збору 1046,48 грн.

На підставі частин 1 статті 141 ЦПК України документально підтверджені витрати відповідачки по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги необхідно стягнути з позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2063,88 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року змінити і зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суму заборгованості за процентами до 4465,56 грн (чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень 56 коп.), суму всієї заборгованості до 17665,56 грн (сімнадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень 56 коп.), суму витрат на професійну правничу допомогу до 1512 грн (одна тисяча п`ятсот дванадцять гривень) і суму судового збору до 1046,48 грн (одна тисяча сорок шість гривень 48 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (місце знаходження вулиця Михайла Стельмаха, 9А, офіс 204, місто Ірпінь, Київська область, ІК ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 2063,88 грн (дві тисячі шістдесят три гривні 88 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 червня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта