ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1649/25

Провадження № 22-ц/820/1442/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

за участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/1649/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2025 року в складі судді Продана Б.Г. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Роман Михайлович, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В січні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» звернулося до суду з позовом, в якому товариство просило визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 21.06.2024 року № 1081 в частині відмови у наданні дозволу на примусову реалізацію квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , в якій зареєстровано місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2012 року позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступник якого є ТОВ «ФК Форінт», були задоволені, стягнуто солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 31 072,80 доларів США та судовий збір. На виконання вказаного рішення було відкрито виконавче провадження та виявлено, що боржниці ОСОБА_6 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Виконавцем було проведено опис та арешт вказаної квартири. Також було встановлено, що в арештованій квартирі зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_5 , 2010 року народження, в результаті чого приватним виконавцем було скеровано відповідний запит до виконавчого комітету Хмельницької міської ради для надання дозволу на реалізацію квартири. Однак, рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27.06.2024 року № 1081 відмовлено у надані дозволу на примусову реалізацію спірної квартири по причині наявності права користування квартирою неповнолітньою дитиною ОСОБА_5 , 2010 року народження.

Позивач не погодився із таким рішенням виконкому Хмельницької міської ради та вважає його протиправним, оскільки відповідач не врахував, що арештована квартира не є єдиним житлом дитини, а у власності його батьків є інше житло, відмова відповідача перешкоджає виконанню рішення суду та позбавляє стягувача права на отримання присуджених коштів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2025 року позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» залишено без задоволення.

Не погоджуючись із таким рішенням представник ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» - адвокат Думітращук В. А. подало апеляційну скаргу, вважає рішення незаконним та неправомірним.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції при постановлені оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, та порушено норми процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає що суд в оскаржуваному рішенні не врахував, що чинне законодавство України наділяє органи опіки та піклування повноваженням надавати дозвіл на вчинення правочину власникам майна, які є батьками (або особами що іх замінюють) дитини, яка має право користуватися нерухомим майном. Аргументує це тим, що ні відповідач,ні суд в оскаржуваному рішення не вказав, які саме нормативно-правові акти та безпосередньо закони, надають право відповідачу розглядати питання та відмовити у наданні дозволу на реалізацію у випадку, якщо арештована квартира не належить дитині або її батькам. Апелянт вважає, що відповідач вийшов за межі своїх повноважень та розглянув питання, надавши відмову приватному виконавцю, поза межами свої повноважень, що надані йому Законом. Чинним законодавством не передбачено обмежень при реалізації права власника на розпорядження майном в залежності від того, чи мають право на користування ним інші особи, зокрема, малолітні, якщо власник не є їх батьком (матір`ю) або ж особою, яка замінює останніх.

Тому, з врахуванням вищезазначеного ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт» просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити повністю позовні вимоги.

Виконавчий комітет Хмельницької міської ради подав відзив на апеляційну скаргу, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, вказує, що рішення суду про звернення стягнення саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 на користь позивача немає, також на їх думку ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт» не є належним позивачем, оскільки рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27.06.2024 р. № 1081 відмовлено приватному виконавцю, а тому для оскарження рішення до суду мали б право звернутись приватний виконавець Лабчук Р.М. або ОСОБА_7 або законні представники малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Також позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин, за яких відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів, та який би підтверджував визнання протиправним рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27.06.2024 № 1091 та його скасування.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2012 року позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» були задоволені, стягнуто солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 014/02-07/7-8983 від 20 грудня 2006 року в розмірі 31 072,80 доларів США та судовий збір.

12 лютого 2013 року Хмельницьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист №2218/20109/2012 щодо стягнення з ОСОБА_6 коштів.

13 травня 2020 року Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Форінт» за виконавчим листом.

26 серпня 2021 року Постановою приватного виконавця Лабчука Р.М. відкрито виконавче провадження № 66627857 з виконання вищевказаного виконавчого листа про стягнення заборгованості із ОСОБА_6 .

В рамках виконавчого провадження було виявлено, що боржниці ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право на спадщину на праві власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1 .

04 травня 2023 року постановою приватного виконавця проведено опис та арешт даної квартири.

Оскільки, у ході виконавчого провадження було встановлено, що в арештованій квартирі зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_5 , 2010 року народження, приватним виконавцем було скеровано відповідний запит до відповідача (який виконує функції органів опіки та піклування) для надання дозволу на реалізацію квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 .

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27.06.2024 року № 1081 відмовлено у надані дозволу на примусову реалізацію спірної квартири.

В зв`язку з цим ТзОВ «ФК Форіант» звернулось до суду з даним позовом про визнання протиправним та скасування вищевказаного рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради.

Позивачем за даним позовом є ТзОВ «ФК Форіант», відповідачем -Виконавчий комітет Хмельницької міської ради, треті особи: приватний виконавець Лабчук Р.М., ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьки неповнолітньої дитини.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Таким чином, юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, розмежування компетенції судів з розгляду спорів здійснюється відповідно до їх предмета та суб`єктного складу учасників.

У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів розглядаються господарськими судами.

У справі, що переглядається, суд, вирішуючи спір юридичної особи ТзОВ «Фінансова компанія «Форіант» до відповідача - іншої юридичної особи Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, не врахував, що учасниками даного спору та сторонами по справі є приватна юридична особа та юридична особа органу місцевого самоврядування. Фізичні особи не є сторонами у даній справі.

Спір у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27.06.2024 року № 1081 про відмову у надані дозволу на примусову реалізацію спірної квартири є спором про стверджуване порушення цивільного права та законного інтересу позивача як приватної юридичної особи з боку юридичної особи органу місцевого самоврядування, зокрема щодо права позивача на задоволення своїх вимог щодо погашення заборгованості за кредитом шляхом реалізації нерухомого майна боржника у вигляді квартири, право на користування якою має неповнолітня особа. Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін справа в частині наведених вище позовних вимог віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд в порядку цивільного судочинства, Хмельницький міськрайонний суд як суд першої інстанції для розгляду цієї справи не є судом, встановленим законом, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю.

Вказаний висновок узгоджується із правовими висновками в постановах Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 676/7424/19, від 29 вересня 2022 року у справі № 676/7426/19-ц, від 12 червня 2023 року у справі № 676/7428/19, від 25 жовтня 2023 року в справі № 676/1919/20, від 22 травня 2024 року у справі № 676/180/20, у справі 354/674/15 від 12 вересня 2024 року, в справі № 354/657/15 від 05 листопада 2024 року, в справі № 354/658/15 від 04 грудня 2024 року, в справі 681/1461/21 від 13 лютого 2025 року, в справі 681/1464/21 від 11 березня 2025 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 та ч.1 256 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

З врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав порушення предметної юрисдикції спору, а провадження в справі, відповідно до норм п. 1 ч. 1 ст. 255 і ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України слід закрити.

Керуючись 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2025 року скасувати, провадження у даній справі закрити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», що розгляд справи віднесено до юрисдикції Господарському суду Хмельницької області за територіальною підсудністю і позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до апеляційного суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі, із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 липня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова