Справа № 723/1047/25
Провадження № 2/723/1996/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Клапійчук Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, який має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, який має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за законом.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) без визначення частин в натурі розміром 2,10 умовних кадастрових га із земель, що перебувають в колективній власності агрофірми «Нива» с. Комарівці Сторожинецького району Чернівецької області, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку пай серії ЧВ №0048601, виданому їй Сторожинецькою районною державною адміністрацією на підставі рішення Сторожинецької РДА, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ПАЙ 30.10.1996 року № 707. Оригінал зазначеного сертифікату було втрачено.

Зазначає, що він, будучи спадкоємцем за законом першої черги майна, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_3 , спадщину прийняв, оскільки проживав без реєстрації разом з мамою на день її смерті, вів спільне з нею господарство.

Також зазначає, що крім нього спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є відповідач по справі ОСОБА_2 , яка на спадщину не претендує та відмовляється від її прийняття на його користь.

Зазначає, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку пай втрачено та оскільки він проживав разом зі спадкодавцем на день її смерті без реєстрації.

Просить встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на день її смерті, а також визнати за ним право на земельну частку (пай) без визначення частин в натурі розміром 2,10 умовних кадастрових га із земель, що перебувають в колективній власності агрофірми «Нива» с. Комарівці Сторожинецького району Чернівецької області, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку пай серії ЧВ №0048601.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги вони підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 14.01.1994 року уклали шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_6 обрала прізвище « ОСОБА_7 ».

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №3 від 03.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 30.11.1968 року уклали шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_8 обрала прізвище « ОСОБА_9 ».

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Комарівці-Зруб, у віці 51 рік помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .

З довідки, виданої Чернівецькою РВАЧ 01.04.2024 року №01-29/21-478 вбачається, що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Сторожинецькою РДА членам агрофірми «Нива» с. Комарівці є запис про реєстрацію сертифікату на земельну ділянку серії ЧВ №0048601, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №707 від 30.10.1996 року на ім`я ОСОБА_3 с. Зруб-Комарівський. Оригінал сертифікату видавався безпосередньо власнику даної земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зруб-Комарівський у віці 52 роки померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 27.03.2024 року.

З копії витягу зі Спадкового реєстру №79635287 від 03.01.2025 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не відкривалась.

Відповідно до довідок, виданих Зруб-Комарівським старостинським округом Сторожинецької міської ради 09.05.2024 року за №268 та 09.12.2024 року за №659, 660 встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом з нею були зареєстровані: дочка ОСОБА_2 , онуки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а ОСОБА_1 проживав без реєстрації та вів спільне з ОСОБА_3 господарство та після її смерті провів похорони.

Відповідно до ч.1,2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`ясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право;

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 23 зазначеної постанови роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а тому позовні вимоги в частині встановлення даного факту слід задовольнити.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , будучи сином спадкодавця та спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки постійно проживав разом з нею на день її смерті та фактично вступив у володіння спадковим майном.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 відмовляється від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 . Суд вважає, що така відмова відповідає змісту права власності, яке включає в себе право вчинення власником будь-яких дій щодо свого майна, в тому числі відмови від права власності на користь іншої особи, і такі дії не суперечать закону (ст.ст.316,317,319,346 ЦК України).

Частиною 1 та 3 ст.12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Судом не встановлено обставин які б свідчили, що відповідачем чи іншими особами заперечувалося право позивача щодо предмета позову.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що звернення з даним позовом до суду є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача.

За таких встановлених обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і їх слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 12, 15, 16, 1216, 1223, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, який має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно до часу відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) без визначення частин в натурі розміром 2,10 умовних кадастрових га із земель, що перебувають в колективній власності агрофірми «Нива» с. Комарівці Сторожинецького району Чернівецької області, яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку пай серії ЧВ №0048601, виданому їй Сторожинецькою районною державною адміністрацією на підставі рішення Сторожинецької РДА, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ПАЙ 30.10.1996 року № 707.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя