Справа № 642/4062/25
Провадження № 2-з/642/15/25
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2025 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду міста Харкова Гримайло А.М., розглянувши заяву адвоката Ястребової Євгенії Богданівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

В провадження судді Холодногірського районного суду міста Харкова Гримайло А.М. перебуває позовна заява адвоката Ястребової Євгенії Богданівни, що діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 було подано до Холодногірського районного суду м.Харкова позовну заяву до ОСОБА_2 , РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ «ПІВДЕННА ЗАЛІЗНИЦЯ» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самчук Тетяна Валеріївна, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ", АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку спадкування за законом, визнання права на приватизацію житлової кімнати.

Через систему «Електронний суд» 09.07.2025 разом з позовною заявою адвокатом Ястребовою Є.Б. подано заяву про забезпечення позову.

11.07.2025 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Холодногірського районного суду м. Харкова справу передано в провадження судді Гримайло А.М.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, адвокат Ястребова Є.Б. просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Самчук Тетяні Валеріївні видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.07.2025 4 ОСОБА_3 до ухвалення судом остаточного рішення у даній справі.

В обгрунтування зазначила, що необхідність забезпечення позову полягає у тому, що ухвалою від 04 червня 2025 року Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 642/8431/21 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_4 , на рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2025 року у справі № 642/8431/21. Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягала.

Це означає, що ОСОБА_2 на сьогодні є єдиним спадкоє ОСОБА_3 - ОСОБА_1 (Позивач) позбавлена права на грошові кошти, які вона із ОСОБА_3 за час його життя заощаджували шляхом оформлення вкладів в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». А отже, у сторони позивача є обгрунтовані підстави вважати, що приватний нотаріус Самчук Тетяна Валеріївна може видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину (або уже видала).

У разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Самчук Тетяні Валеріївні видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , може бути істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду, а також завдати шкоди правам позивачки та її законним інтересам. Інші заходи забезпечення позову не досягнуть мети забезпечення. Заборона вчиняти нотаріальні дії гарантуватиме для позивачки виконання її законного права на визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку спадкування за законом. Рішення суду так чи інакше вплине на подальший правовий режим майна щодо якого йдеться у позові. Вважає обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним із заявленими в цій справі вимогами позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2-х днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Представником позивачки в порушення вимог п.4 ч.1 ст.151 ЦПК України не було обґрунтовано необхідності застосування самого заходу забезпечення позову - заборони нотаріусу вчинення будь-яких дій з оформлення спадщини після померлого, з огляду на наступне.

Такими нотаріальними діями може бути не лише видача свідоцтва про право на спадщину відповідачу, але й у разі задоволення позову - прийняття державним нотаріусом відповідної заяви і від самого позивача, як спадкоємця, що за вказаної заборони дійсно може ускладнити виконання рішення суду.

Крім того, заборона вчинення будь-яких дій з оформлення спадщини стосується невизначеного кола осіб та невизначених конкретно дій, що не відповідає наведеним в заяві про забезпечення позову обставинам на підтвердження необхідності вжиття такого заходу забезпечення, оскільки спадкоємцем, який може отримати свідоцтво про право на спадщину, позивачем визначений відповідач, а наявності інших осіб, по відношенню до яких нотаріус може вчиняти нотаріальні дії з оформлення спадщини після померлого та які, відповідно, можуть бути відповідачами у справі, зі змісту як позовної заяви, так і заяви про забезпечення позову не вбачається.

Крім того, ч.2 ст.8-1 Закону України «Про нотаріат» встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

Відповідно до підпункту 4.13 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Законами України можуть бути встановлені також інші підстави для відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій.

Отже, чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовною заявою.

Позивач не позбавлена можливості скористатися наданим їй правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем того, що не вжиття судом обраного ним заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення його позовних вимог, оскільки позивач не скористався наданим йому правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги відсутність належного обґрунтування позивачем обраного ним заходу забезпечення позову з точки зору гарантування ефективного захисту його прав, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ч.1ст.149 ЦПК України підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим в забезпеченні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.7ст.153 ЦПК України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката Ястребової Євгенії Богданівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвали що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 14.07.2025.

Суддя А.М. Гримайло