Справа № 2-4246/10
Провадження №6/369/246/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді- Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря судових засідань Осіпова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні,

встановив:

У лютому 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла на розгляд заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження. Свої вимоги мотивували тим, що між АТ ОТП Банк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML-009/040/2007. Через порушення умов договору, судовим рішення стягнуто заборгованість в розмірі 1 017 841,04 грн. З відомостей АСВП вбачається, що на виконавчий лист щодо примусового виконання рішення суду пред`являвся до виконання та було відкрито виконавче провадження ВП30138883.

25 травня 2010 року між ПАТ ОТП Банк та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, в тому числі по кредитному договору № ML-009/040/2007.

27 грудня 2023 року між ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» та АТ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором. Тому на підставі ст.ст. 512, 514, 510 ЦК України та ст.ст.442, 446 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» виникла необхідність у заміні сторони стягувача у виконавчому провадженні.

Просили суд замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 по справі 2-4246/10..

Сторони та зацікавлені особи в судове засідання не прибули, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено Договір № ML-009/040/2007 про надання кредиту (Кредитний договір).

25 травня 2010 року між ПАТ ОТП Банк та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, в тому числі по кредитному договору № ML-009/040/2007.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2010 року у цивільній справі № 2-4246/10 за позовною заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено та стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-009/040/2007 та судові витрати в загальному розмірі 1 017 841,04 грн.

27.12.2023 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» був укладений Договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким відбулася передача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як новому кредитору, права вимоги до боржників, зазначених у Додатку 1 до договору. Так, серед іншого, в додатку зазначається передача права вимоги до ОСОБА_1 за Договором про надання кредиту № ML-009/040/2007 ОСОБА_1 від 21.02.2007 року.

Стаття 55 ЦПК України визначає процесуальний порядок правонаступництва та містить положення, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Вбачається, що чинне законодавство передбачає заміну осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги), що є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва у випадку смерті фізичної особи), проте є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 1 Статуту АТ «ОТП Банк», Акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк».

Відповідно до п. 3.1 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець продає (переступає) Покупцю права на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку 1 до цього Договору), а покупець приймає такий Кредитний портфель та зобов`язується сплатити на користь Продавця винагороду.

25 травня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, про що вказано у судовому рішенні по справі 2-4246/2010.

Звертаючись до суду із заявою представник ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» просив замінити на підставі договору факторингу, укладеного з ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року (справа № 6-122 цс13) зазначено, що виходячи зі змісту статей512,514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У відповідності до вимог ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Слід зазначити, що згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва, у випадку смерті фізичної особи), однак є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У ч. 1ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997 року).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» підлягає задоволенню, оскільки рішення не виконано, а доводи наведені у заяві про заміну сторони правонаступником є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.512,514 ЦК України,442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні -задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна`на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» (, місцезнаходження: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) у виконавчому листі, виданих на виконання судового рішення у справі №2-4246/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 016 021,04 грн., суму судового збору у розмірі 1 700 грн. (одна тисяча сімсот грн.). та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. (сто двадцять грн.).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 30 червня 2025 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ