Справа № 159/7704/24 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О.
Провадження № 22-ц/802/768/25 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2025 року

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року Підприємство теплових мереж (далі ПТМ) «Ковельтепло» звернулося до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартиру АДРЕСА_1 , співвласниками якої є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позивач зазначав, що відповідачі користуючись послугами, які надає ПТМ «Ковельтепло», а саме послугами з опалення квартири, всупереч Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в добровільному порядку не здійснюють оплати за надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01 листопада 2024 року, за період з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року включно, у них перед підприємством виникла заборгованість у розмірі 12 179 грн 05 коп. Підприємство неодноразово нагадувало відповідачам про необхідність погашення заборгованості, але боржники не вживають ніяких заходів щодо сплати боргу, чим завдають збитки державі в особі ПТМ «Ковельтепло».

Ураховуючи наведене, ПТМ «Ковельтепло» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 12 179 грн 05 коп. та понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2025 року позов ПТМ «Ковельтепло» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПТМ «Ковельтепло» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 12 179 грн 05 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення суду скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для розгляду.

На переконання скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову у цій справі, порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував всі обставини справи, які мають важливе значення для вирішення справи, неправильно застосував закони. Позивач неправильно визначив відповідачів у цій справі, оскільки у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 немає жодних зобов`язань перед ПТМ «Ковельтепло», оскільки вони, як співвласники квартири, договір з ПТМ «Ковельтепло» не укладали. У нього є обов`язок перед ПТМ «Ковельтепло» виключно на умовах, визначених договором. Згоди на оплату підвищених тарифів, які перевищують дохід його сім`ї, він не давав. Дочка не проживає і не зареєстрована у квартирі, не користується послугами позивача, а тому у неї не виник обов`язок щодо сплати за такі послуги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ПТМ «Ковельтепло» Бойко В. І., посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказував, що договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 17 вересня 2008 року, укладений з ОСОБА_1 , діяв до 01 грудня 2021 року. 19 жовтня 2021 року ПТМ «Ковельтепло» на своєму сайті опублікувало публічний договір приєднання за встановленою формою. Відповідач погодився на умови публічного договору, оскільки не заперечував факт отримання послуг з постачання теплової енергії та частково оплачував надані йому послуги. Відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому є споживачами наданих комунальних послуг та зобов`язані оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі не мають претензій та не зверталися до підприємства з приводу ненадання чи надання неякісних послуг з централізованого опалення їхньої квартири, не мають претензій до порядку нарахування за надані послуги. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. До апеляційної скарги не надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт заборгованості, що обліковується за особовим рахунком відповідачів та свідчили про неправильність чи безпідставність нарахованих до сплати послуг.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження та без повідомлення учасників справи.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду у цій справі, ціна позову у якій менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням учасників справи належить відмовити. Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення постанови у цій справі є 16 липня 2025 року - дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості у заявленому позивачем розмірі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , а тому усі несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, в тому числі послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач ОСОБА_1 не довів, що заборгованість за теплопостачання виникла з вини ПТМ «Ковельтепло». Плата за опалення нарахована за діючими тарифами та заперечень не викликає. Заборгованість за теплопостачання за період з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року відповідачами не сплачена, а тому підлягає стягненню на користь позивача.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ПТМ «Ковельтепло» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартиру АДРЕСА_1 , співвласниками якої є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєтру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 403304238 від 12 листопада 2024 року та не заперечується відповідачами.

Відповідно до розрахункового листа по абоненту ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , (особовий рахунок НОМЕР_1 ) та тарифів ПТМ «Ковельтепло», заборгованість відповідача перед ПТМ «Ковельтепло» за період з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року включно складає 12 179 грн 05 коп. Нарахування боргу проведено за затвердженими тарифами з урахуванням площі квартири та кількості мешканців.

Нарахування плати за надані комунальні послуги з централізованого опалення квартири проводилось на підставі показів теплового лічильника, встановленого в будинку АДРЕСА_3 з врахуванням вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі квартири 56,0 кв. м (п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Статтями 7 та 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Обов`язком виконавця - забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлові комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (ст. 322 ЦК України).

Крім того, згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі самостійно обирають модель договірних відносин у багатоквартирному будинку на послуги з постачання теплової енергії. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: - плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; - плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

19 жовтня 2021 року ПТМ «Ковельтепло» опублікувало на своєму веб-сайті публічний договір приєднання.

Відповідно до індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 19 жовтня 2021 року, який є публічним договором приєднання, встановлено порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Відповідно до п. 4 договору фактичним приєднанням є сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.

Отже, ПТМ «Ковельтепло» доведено укладення договору про надання послуг з постачання теплової енергії, надання таких послуг споживачам, а також їх тарифи.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з того, що квартира, в яку послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надає ПТМ «Ковельтепло», належить на праві спільної часткової власності відповідачам, кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано.

Встановивши, що відповідачі є співвласниками квартири, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з кожного з них у солідарному порядку заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 12 179 грн 05 коп.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не несуть обов`язку щодо оплати послуг з теплопостачання, бо не укладали договору з ПТМ «Ковельтепло», оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 обов`язку оплачувати надані їм послуги.

Також колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що ОСОБА_3 знята з реєстрації та не проживає за вищевказаною адресою, а тому не зобов`язана сплачувати за послуги з теплопостачання.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідачів заборгованість за теплопостачання, яка виникла за період з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року.

Згідно з відомостями підрозділу УДМС України у Волинські області від 28 листопада 2024 року ОСОБА_3 знята з реєстрації за вищевказаною адресою 15 квітня 2021 року. Разом з тим, вказана обставина не звільняє її як співвласника майна від обов`язку нести тягар його утримання в частині оплати житлових-комунальних послуг. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_3 не користувалась житловим приміщенням у період, за який виникла заборгованість за теплопостачання. Доказів, які б спростовували таку обставину матеріали справи не містять. Крім того, відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не оскаржували судове рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не надавав згоди на зміну розміру тарифів, а тому застосування підвищених тарифів відбулося з порушенням спростовуються наступним.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належать, серед іншого, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Частинами 1, 4, 5 ст. 10 цього Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих комунальних послуг, їхню вартість, а також галузева звітність. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну цін/тарифів на комунальні послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів.

Наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 390 від 30 липня 2012 року затверджено Порядок, відповідно до якого зазначена вище інформація доводиться до відома споживачів шляхом її розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах суб`єктів господарювання, за необхідності, та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Закон не передбачає обов`язку ПТМ «Ковельтепло» погоджувати з відповідачем зміну цін/тарифів, а тому тарифи у періоді з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року застосовані ПТМ «Ковельтепло» правомірно.

Отже, висновки суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка. Суд правильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків суду, були предметом розгляду суду першої інстанції, яким суд надав належну правову оцінку, а тому не потребують повторної оцінки апеляційним судом.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про законність та обґрунтованість ухваленого у цій справі рішення та відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя

Судді: