П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року

м. Рівне

Справа № 561/327/25

Провадження № 22-ц/4815/891/25

Головуючий у Зарічненському районному суді

Рівненської області: суддя Світличний Р.В.

Рішення суду першої інстанції ухвалено:

08 квітня 2025 року в cелищі Зарічне

Вараського району Рівненської області

без фіксування судового засідання за допомогою

звукозаписувального технічного засобу

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-понг" на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-понг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-понг" (далі ТОВ "ФК" " Пінг-понг") звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1590918 від 31 грудня 2019 року в розмірі 21 404,25 гривень.

Мотивуючи вимоги, позивачем вказувалося, що внаслідок порушень ОСОБА_1 своїх зобов`язань за укладеним із Товариством з обмеженою відповідальністю "Міолан" (далі ТОВ "Міолан") кредитним договором в неї утворилась спірна заборгованість, яка у зв`язку з відступленням на користь ТОВ " ФК" " Пінг-понг" права вимоги підлягає стягненню на користь кредитора в судовому порядку.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2025 року ТОВ "ФК "Пінг-понг" в задоволенні позову до ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Приходячи до такого висновку, суд попередньої інстанції виходив із того, що кредитний договір не підписувався електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора. Крім того, позивач не довів факту відступлення на його користь вимоги за кредитним договором, а також отримання позичальником кредитних коштів.

На рішення суду ТОВ "ФК "Пінг-понг" подано апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалося про неврахування судом того, що 31 грудня 2019 року саме ОСОБА_1 подала онлайн-заявку на отримання кредиту в ТОВ "Мілоан" та підписала договір №1590918, використавши одноразовий ідентифікатор, який, як встановлено Законом України "Про електронну комерцію", прирівнюється до власноручного письмового підпису.

Договір було оформлено через особистий кабінет в інформаційно-телекомунікаційній системі первинного кредитора, містить усі необхідні істотні умови та підтверджує згоду відповідача з правилами кредитування. Зауважувалося, що шляхом введення в мобільному застосунку Viber номера стільникового оператора, через який оформлювався кредит, підтверджується його належність позичальнику.

Також зверталася увага на те, що згідно з висновками Верховного Суду в постанові від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20 без здійснення входу на веб-сайт кредитодавця за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між сторонами не був би укладений.

Всупереч твердженням суду першої інстанції факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджується належними та достатніми доказами, а саме платіжним дорученням №13195872 і деталізованим розрахунком заборгованості. При цьому перерахування коштів здійснено згідно з чинними правилами та інструкціями Національного банку України, а номер платіжної картки отримувача частково зашифрований відповідно до вимог законодавства про фінансову таємницю. Разом з тим відповідач підтвердила користування кредитом, здійснивши часткове погашення боргу, і не заперечувала проти дійсності договору, а тому доведено факт порушення зобов`язання за договором.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1590918 від 31 грудня 2019 року у розмірі 21 404,25 гривень.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалася, хоча їй про це роз`яснювалось ухвалою Рівненського апеляційного суду від 26 травня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За правилами ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що 31 грудня 2019 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір №1590918. За умовами договору сума кредиту становила 7 000 гривень, а строк кредитування - 30 днів з датою повернення 30 січня 2020 року. Сукупна вартість кредиту складала 3 990 гривень.

Зазначені умови містить й анкета-заява на кредит, в якій вказується про те, що кредит погоджено саме на таких умовах. В заяві відображено хід дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі первинного кредитора та мітиться її персональна інформація.

В графіку платежів за договором також зазначається про те, що його контрагенти обумовили загальну суму для повернення в розмірі 10 990 гривень і строк кредитування 30 днів

Відповідно до платіжного доручення, яке є первинним бухгалтерським обліковим документом, ТОВ "Мілоан" здійснило переказ 7 000 гривень для ОСОБА_1 . Призначення платежу: кредитні кошти згідно з договором 1590918.

З проведеного первинним кредитором розрахунку видно, що позичальником було здійснено часткове погашення заборгованості в сумі 1 918 гривень.

Отже, договір про надання кредиту відповідає законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З поданих ТОВ "ФК "Пінг-понг" документів встановлено, що при укладенні кредитного договору первинний кредитор з`ясував особу позичальника, її персональні дані, а саме серію і номер паспорту, місце реєстрації, ідентифікаційний номер, номер оператора стільникового зв`язку, електронну пошту.

Підстав вважати, що персональні дані ОСОБА_1 були використані первинним кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від її імені надано не було. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї протиправних кримінально караних дій вона не зверталась.

Поготів, як убачається з анкети заяви, вона є працівником Національної поліції України.

Крім того, в матеріалах справи міститься її розписка про отримання копії ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження та повідомлення її про розгляд справи на дату, коли ухвалено оскаржуване рішення.

Відповідно до ст.ст. 12-13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку ,коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Між тим, будь-яких доказів на обґрунтування своїх заперечень проти позову, в т.ч. і щодо відсутності вини та зобов`язань, ОСОБА_1 не надала, матеріали справи їх не містять, а судом здобуто не було.

Отже, відсутніми є підстави для визнання тих обставин, що між сторонами не виникло кредитних правовідносин.

Також усупереч твердженням суду попередньої інстанції позивачем надано належні та допустимі докази щодо отримання права вимоги за кредитним договором.

Так, в матеріалах справи наявні копії договорів факторингу із витягами з реєстрів боржників, які підтверджують відступлення права вимоги за договором №1590918 від 31 грудня 2019 року на загальну суму заборгованості в 21 404,25 гривень від ТОВ "Міолан" на користь ТОВ "Діджи Фінанс", а від нього - на користь ТОВ "ФК "Пінг Понг" (а.с. 10, 11, 23-33).

Разом з тим позов до повного задоволення не підлягає, позаяк щодо відповідача здійснено неправомірне нарахування передбаченої умовами кредитного договору заборгованості поза узгодженим строком кредитування і обумовленою вартістю кредиту.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Наведеним встановлено, що протягом дії договірних відносин розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом його дії сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Крім того, колегією суддів ураховується те, що одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відсутність позову про оспорювання кредитного договору чи заперечень щодо його умов не може бути перешкодою для неврахування інтересів відповідача при вирішенні справи за позовом кредитора до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отже, зважаючи на те, що позичальнику за кредитним договором належало повернути 10 990 гривень, але здійснено погашення боргу лише в сумі 1 918 гривень, до стягнення на користь кредитора підлягає 9 072 гривень.

Оскільки в іншій частині заборгованість стягненню з відповідача на користь ТОВ "ФК "Пінг-понг" не підлягає, апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Підставою для прийняття постанови про часткове задоволення позову відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-понг" задовольнити частково.

Скасувати рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2025 року.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-понг" 9 072 (дев`ять тисяч сімдесят дві) гривні заборгованості за кредитним договором № 1590918 від 31 грудня 2019 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг": ; адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Київ 07406.

Відповідач: ОСОБА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В.Боймиструк

С.С. Шимків