ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м.Суми

Справа №587/1167/24

Номер провадження 22-ц/816/955/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

позивач ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ»

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 05 листопада 2024 року, в складі судді Степаненка О.А., ухвалене у м. Суми,

у с т а н о в и в:

У квітні 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ломака Ю.М. звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Райз-Північ» про стягнення заборгованості по орендній платі за земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0101 за 2022 рік включно відповідно до договору оренди землі від 15.09.2010 з урахуванням додаткової угоди від 06.02.2018 року у розмірі 14096,88 грн, а також просив стягнути з відповідача пеню, штрафи, інфляційне збільшення заборгованості та 3% річних за період з 16.12.2022 р. по 12.04.2024 р., та судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8384 га, кадастровий номер :01:004:0101, що розташована на території Підліснівської сільської ради Сумського району Сумської області. 15.09.2010 р. між ОСОБА_1 та ПрАТ «Райз-Максимко» було укладено договір оренди землі, відповідно до якого у строкове платне користування ПрАТ «Райз-Максимко» була передана вказана земельна ділянка. 06.02.2018 р. між ОСОБА_1 , ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «Райз-Північ» укладено додаткову угоду до договору, відповідно до якої новим орендарем стало ТОВ «Райз-Північ». Строк дії договору узгоджено до 31.12.2022 р., погоджено нові розміри орендної плати, а саме 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки

Враховуючи, що ТОВ «Райз-Північ» просрочило перед ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати за 2022 р., у товариства виникла заборгованість у вказаному розмірі.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 05 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Райз-Північ» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі в загальній сумі 33544,28 грн, яка складається з 14096,88 грн заборгованості по орендній платі за 2022 рік; 3894,94 грн пені за період з 16.12.2022 року по 12.04.2024 року; 14096,88 грн штрафу за невиконання зобов`язання; 895,12 грн інфляційного збільшення заборгованості; 560,46 грн 3% річних.

Стягнуто з ТОВ «Райз-Північ» на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в загальному розмірі 1211,20 грн.

В частині вимог про нарахування 3% річних на суму заборгованості на підставі ч.10 ст.265 ЦПК України, стягнення судового збору за подання заяви про видачу судового наказу та витрат на правову допомогу відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням ТОВ «Райз-Північ» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач є податковим агентом, на якого покладено обов`язок щодо розрахунку та сплати податку на доходи з фізичних осіб та військового збору. Тоді як, позивач орендодавець позбавлений можливості самостійно розраховувати та сплачувати податки та збори. Розмір щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою складає 14096,88 грн, в тому числі ПДФО та військовий збір, тому вважає, що сума, яку позивач мав отримати за оренду земельної ділянки складає 11347,99 грн.

Окрім того, зазначає, що судом першої інстанції не враховано той факт, що після того як рф розпочато повномасштабне військове вторгнення на територію України та введено воєнний стан, протягом 2022 2023 років ТОВ «Райз-Північ» вживалися невідкладні заходи на виконання закликів Президента та вказівки Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо забезпечення продовольчої безпеки України і проведення посівної компанії та вирощування с/г продукції, у технологічних процесах яких задіються наявні ресурси підприємства. Поряд з цим були наявні проблеми із реалізацією вирощеної с/г продукції, що мали наслідком недоотримання коштів товариством задля виконання своїх зобов`язань із виплати орендної плати, тому товариство просило не стягувати пеню та інфляційні втрати, або зменшити їх розмір.

Позивачем, в установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що

відповідно до державного акту серії СМ № 031162 позивачу ОСОБА_1 належить земельна ділянка, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8384 га, кадастровий номер :01:004:0101, що розташована на території Підліснівської сільської ради Сумського району Сумської області ( а.с. 10 зв. 12).

Як свідчить копія договору оренди землі від 15.09.2010, укладеного між ОСОБА_1 (орендодавець) та ПрАТ «Райз-Максимко» (орендар), ОСОБА_1 передав в оренду земельну ділянку площею 3,8384 га. Строк дії договору - 10 років. Розмір орендної плати становить 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1874,66 грн ( а.с. 5 зв. -6 зв.).

06.02.2018 р. між ОСОБА_1 , ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «Райз-Північ» як новим орендарем укладено додаткову угоду до договору оренди землі, відповідно до якої новий орендар прийняв на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені договором оренди. Згідно з умовами додаткової угоди, орендна плата встановлена у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 14096,88 грн за рік. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 140968,84 грн. Строк дії договору погоджено до 31.12.2022 р. (а.с.7 зв. -8).

В цей самий день, 06.02.2018 р. сторони підписали акт прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за вказаним договором оренди землі ( а.с. 8 зв.).

Згідно судового наказу Сумського районного суду Сумської області від 20.07.2023 р. у справі № 587/1835/23 з відповідача було стягнуто заборгованість за договором оренди землі. Але в подальшому, ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 15.08.2023 р. вказаний судовий наказ було скасовано ( а.с. 12 зв. -14).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, врахувавши відсутність в матеріалах справи відомостей про виплату орендної плати позивачу за 2022 р. у розмірі, визначеному у договорі, вважав, що відповідач належно не виконав умови договору щодо виплати позивачу орендної плати за 2022 рік, тому стягнув у розмірі 14096,88. Окрім того, суд вважав, що права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь позивача пені та штрафу за невиконання зобов`язань зі сплати орендної плати.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

За змістом ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Виходячи з вищенаведеного саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За змістом статей 12, 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ТОВ «Райз-Північ» не надало жодного доказу на підтвердження виконання обов`язку в частині виплати ОСОБА_1 орендної плати за 2022 рік. При цьому, ТОВ «Райз-Північ» не оспорює ні обов`язку щодо сплати заборгованості, ні його розміру.

Колегія суддів не приймає аргументи апеляційної скарги про те, що суд помилково визначився із розміром орендної плати, що підлягала виплаті позивачу, не врахувавши, що з цієї суми мають бути утримані податки та збори.

Так, відповідно до підпункту l6.1.4 пункту16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом України (пункт 36.1 статті 36 Податкового Кодексу України).

Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента (пункт36.4 статті 36 Податкового кодексу України).

Підпунктом 170.1.1. пункту 170.1 статті 170 Податкового Кодексу України передбачено, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Враховуючи, що у справі відсутні докази виконання ТОВ «Райз-Північ» обов`язку як платника податку, сплати ОСОБА_1 орендодавцю, його доходу від надання в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, то відсутні підстави для відрахування податків і зборів при стягненні заборгованості з орендної плати, оскільки податки і збори мають бути сплачені при фактичній виплаті заборгованості.

Не є такими, що заслуговують на увагу доводи апелянта про неможливість виконання товариством взятих на себе зобов`язань з орендної плати із-за проблем із реалізацією вирощеної с/г продукції під час повномасштабного вторгнення рф на територію України та введення воєнного стану. Адже самі по собі лише посилання на вказаний факт без надання належних доказів на підтвердження неможливості виконання відповідних зобов`язань за договором оренди землі не можуть бути підставою для звільнення від вказаних зобов`язань.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ» залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 05 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов