Провадження №: 2/755/9559/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді Яровенко Н.О. розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингсгрупп», як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мама, ну купи» про стягнення неповернутих коштів за договором та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингсгрупп», як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мама, ну купи» про стягнення неповернутих коштів за договором та моральної шкоди.

До суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на рахунок ТОВ «Холдингсгрупп» (Код ; вул. Гната Хоткевича, буд. 12, м. Київ, 02094), у сумі, що є еквівалентною ціні позову (377 500,00 грн.) за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингсгрупп», як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мама, ну купи» про стягнення неповернутих коштів за договором та моральної шкоди.

Вимоги заяви мотивовано тим, що ТОВ «Мама, ну купи» своїх зобов`язань не виконав, інвестовані кошти не повернув та не повертає. ТОВ «Холдингсгрупп», як правонаступник ТОВ «Мама, ну купи» несе відповідальність за виконання зобов`язань, які виникли до моменту правонаступництва. Таким чином, ТОВ « Холдингсгрупп», привласнив кошти позивача та безпідставно ними користується на власний розсуд, ігноруючи права власника цих коштів. Позивач зазначає, про існування ризику, що відповідач може відчужити наявні кошти чи майно, що унеможливить виконання рішення суду. У позивача, є підстави вважати, що така позиція відповідача, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду тому виникла необхідність в забезпечені позову шляхом накладення арешту на майно останнього. Він неодноразово звертався до ТОВ «Мама, ну купи», правонаступником, якого є ТОВ «Холдингсгрупп», з вимогою про повернення грошових коштів, в усній формі, які було проігноровано останнім. Фактично, відповідач систематично ухиляється від ведення переговорів. Проте станом на момент звернення з даною заявою відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання. Таким чином є ґрунтовні підстави вважати, що дії ТОВ «Холдингсгрупп» будуть спрямовані на ухиляння і в подальшому від виконання рішення суду.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатки до неї та матеріали справи, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 377 500 грн., які складаються з 300 000 грн. - сума неповернутих коштів за договором, 67 500 грн сума несплачених позивачу відсотків та 10 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір майнового характеру, і у випадку задоволення позову із відповідача на користь позивача може бути стягнуто за договором про об`єднання спільних дій, щодо спільного фінансування та залучення коштів Учасників з метою подальшого фінансування операційної діяльності, передачі в стратегічне управління та реалізації інвестиційних проектів ТОВ «Мама, ну купи» від 27.04.2024 року 300 000 грн. суми основного боргу, 67 500 грн. відсотків та 10 000 грн. моральної шкоди, а примусове виконання здійснюватиметься у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач заявляючи вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 377 500,00 грн., просить забезпечити його позов шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у такій самій сумі на належному відповідачеві банківському рахунку. В даному випадку суд вважає співмірним заходом забезпечення позову у виді накладення арешту на грошові кошти в сумі 377 500,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ст. ст. 177, 178 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Оскільки грошові кошти, які знаходяться на рахунках господарського товариства, як об`єкти цивільних прав не вилучені та не обмежені в обороті, ризик їх відчуження за умови невжиття заходів забезпечення позову є постійним, тобто грошові кошти як майно відповідача, за рахунок якого виконується рішення суду в разі задоволення/часткового задоволення позову, може бути відчужене відповідачем у будь-який час.

У даному випадку суд не вбачає підстав вважати, що накладення арешту на грошові кошти, які перебувають на рахунку товариства, може призвести до перешкод господарській діяльності юридичної особи, оскільки накладенням арешту обмежується лише право відповідача на розпорядження грошовими коштами в межах ціни позову, і щодо одного рахунку товариства.

Крім того, ч.ч. 4-11 ст. 150 ЦПК України визначено випадки, коли забезпечення позову або його окремі заходи не допускаються, і жоден з цих пунктів не передбачає заборону накладення арешту на банківські рахунки підприємства.

Суд дійшов висновку, що незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб може призвести до утруднення виконання рішення суду в майбутньому.

Даний спір має майновий характер і судом накладається арешт на грошові кошти у тому розмірі, який відповідає ціні позову.

Тобто, у даному випадку метою забезпечення цього позову є гарантія наявності на банківському рахунку відповідача суми коштів, які просить стягнути позивач, у випадку задоволення судом даного позову.

Між тим, у випадку незабезпечення позову та витрати товариством відповідної суми коштів, виконання майбутнього рішення суду може бути значно утруднене або неможливе.

Оскільки предметом позову є стягнення значної суми грошових коштів, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачеві в сумі 377 500,00 грн. є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингсгрупп», як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мама, ну купи» про стягнення неповернутих коштів за договором та моральної шкоди задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в межах сумі 377 500,00 грн., які належать Товариству обмеженою відповідальністю « Холдингсгрупп » та знаходяться на банківських рахунках, відкритих на її ім`я як юридичної особи, окрім тих коштів, накладення арешту на які заборонено законом.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дані стягувача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Дані боржника: Товариство обмеженою відповідальністю «Холдингсгрупп», , адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, 12.

Суддя Н.О. Яровенко