Справа №: 272/116/25
Провадження № 2/272/299/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Волкова І.М.

за участі секретаря судового засідання Гончаренко А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу № 272/116/25, провадження № 2/272/299/25 за позовом органу опіки та піклування Червоненської селищної ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , стосовно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь особи або закладу, де перебуватиме дитина в розмірі 1/3 від заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини, ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав заочним рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 11.07.2023. Сім`я ОСОБА_4 стала проживати на території Червоненської селищної ради з жовтня 2023 року. Згодом, до служби в справах дітей надійшла скарга про те, що ОСОБА_5 зі своєю співмешканкою та її братом зловживають спиртним і неналежно поводяться. У зв`язку з цим інспектором ювенальної превенції ВПД №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області було здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання дитини за результатами якого попереджено ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про наслідки невиконання батьківських обов`язків.

30.01.2025 до служби в справах дітей надійшло повідомлення про спричинення ОСОБА_2 своїй дитині тілесних ушкоджень після чого до житлового будинку відповідача здійснено оперативний виїзд селищного голови з начальником служби в справах дітей де було зафіксовано те, що відповідач та брат його співмешканки перебувають в стані алкогольного сп`яніння, а малолітня дитина ОСОБА_1 в той час вже перебувала в міській лікарні.

Тому, з метою захисту прав та інтересів дитини органом опіки та піклування прийнято рішення про відібрання у відповідача малолітньої доньки ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав та повідомлено органи прокуратури про нанесення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень дитині. Малолітню ОСОБА_1 відібрано у батька ОСОБА_2 та відповідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини у семиденний строк звернулися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у відсутність представника та просила задовольнити позовні вимоги (а.с.75).

Відповідач до суду не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Відзив на позовну заяву не подавав. (а.с.65).

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вищевказані особи скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 8 ст.178 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26.02.2025 було залишено позовну заяву без руху та надано строк на усунення недоліків десять днів.

12.03.2025 позивачем направлено заяву на усунення недоліків.

Ухвалою Андрушівського районного суду від 13.03.2025 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання по справі, про що повідомлено учасників по справі.

24.04.2025 ухвалою суду було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання 24.06.2025 учасники по справі не з`явилися.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний запис у свідоцтві про народження дитини, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 від 21.08.2020 ( а.с.19).

Відповідпо довідки № 130 від 06.02.2025 виданої виконкомом Червоненської селищної ради на жителя ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній проживає з донькою та співмешканкою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Місце працевлаштування не відоме та зловживає алкогольними напоями, характеризується негативно (а.с.11,23,27).

З копії заочного рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 11.07.2023 вбачається, матір ОСОБА_3 позбавлено батьківських стосовно малолітньої доньки ОСОБА_1 ( а.с.12-18).

Листом Відділу поліцейської діяльності № 1 Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області вбачається повідомлення начальника Служби в справах дітей Червоненської селищної ради Савчук О. про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 малолітній доньці ОСОБА_1 (а.с.20).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 від 01.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що будинок належить ОСОБА_2 , будинок забезпечений комунальними зручностями, санітарний стан будинку задовільний, продуктів харчування достатня кількість. Діти мають окремі місця для сну та відпочинку, забезпечені сезонним одягом та взуттям. Висновок по факту обстеження: житлово-побутові умови задовільні та проведено інформаційно профілактичні заходи щодо виконання батьківських обов`язків (а.с.22).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 30.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що будинок належить ОСОБА_2 (батьку дитини), до будинку членів комісії не допустив брат співмешканки ОСОБА_2 ОСОБА_7 , який мешкає в будинку разом з ОСОБА_2 . Від ОСОБА_7 чути характерний запах алкоголю, порушення мови та хитка хода. Виїзд членів комісії вчинено після отримання інформації про вчинення ОСОБА_2 фізичного насильства стосовно своєї доньки ОСОБА_1 , яка на момент візиту комісії перебувала в Андрушівській міській лікарні. Висновок по факту обстеження: вирішено повідомити виконавчий комітет про жорстоке поводження з дитиною для прийняття рішень згідно законодавства (а.с.21).

Згідно листа дізнавача СД Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області вбачається, що відкрито кримінальне провадження стосовно ОСОБА_2 про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 24).

З копії лікарського висновку консиліуму лікарів від 30.01.2025 вбачається наявність множинних забоїв голови, тулуба та кінцівок у малолітньої ОСОБА_1 (а.с.25).

Висновком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Червоненької селищної ради від 31.01.2025 вирішено за доцільне відібрати у ОСОБА_2 малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення батьківських прав (а.с.8,9).

Згідно наказу від 04.02.2025 про тимчасове влаштування малолітньої дитини, яка залишилась без батьківського піклування на період вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 вбачається влаштування дитини до прийомної сім`ї строком на 6 місяців (а.с.26).

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги.

Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини).

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При вирішенні даної справи, суд враховує також і практику ЄСПЛ, зокрема у справі "М.С. проти України" від 11.07.2017 року, вказано на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі "Мамчур проти України").

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Висновки суду

Приймаючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, з метою забезпечення належного захисту дитини, суд приймає до уваги визнання відповідачем позовних вимог, висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачем батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання, тому з урахуванням усіх обставин справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно ч. ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, а позивач відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому, з відповідача на користь держави слід стягнути витрати на оплату судового збору за кожну з двох позовних вимог, як за вимог немайнового характеру в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 2422 грн. 40 коп. (3028 грн. х 0,4) х 2), слід стягнути вказані витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,81,89,141,211,223,247,268 263-265 ЦПК України, ст.ст. 150,164 Сімейного Кодексу України, ст. 12, Закону України "Про охорону дитинства", п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування Червоненської селищної ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь особи або закладу, де перебуватиме дитина в розмірі 1/3 від заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп).

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Роз`яснити відповідачу у справі зміст статті 169 СК України, що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його(її)проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне скарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 03.07.2025.

Суддя:І. М. Волков