Справа № 357/4056/25
Провадження № 2/357/2889/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

02 липня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рижко Г. О. ,

при секретарі Вангородській О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 6 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (скорочено МТСБ України), в особі представника адвоката Сечка Сергія Володимировича звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просило суд:

- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) суму сплаченого майнового відшкодування шкоди в розмірі 11062,81 грн, та суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро України зазначило, що 18.04.2023 о 15:21 год по вул. Дмитрівська, буд. 17 в м. Біла Церква Київської області відповідач, керуючи транспортним засобом Nissan E-NV 200, д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, не будучи уважним та не обравши безпечної швидкості і дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 травня 2023 року у справі № 357/5186/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

У результаті ДТП автомобіль Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_3 , отримав пошкодження, а власник зазнав матеріальних збитків. Цивільно-правова відповідальність власника вищевказаного автомобіля на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Еталон» згідно полісу № ЕР-212255949.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Потерпілий своєчасно звернувся до МТСБ України із повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Для встановлення розміру відшкодування судовим експертом Петрушанком Вадимом Федоровичем визначено вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_3 . Загальний розмір витрат МСТБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуг експерта та визначення розміру шкоди складає 11062,81 грн.

З наведених вище підстав, МТСБ України просить стягнути з відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 11062,81 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

В березні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О.

Ухвалою судді від 24.02.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/4056/25; відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 19.05.2025 на 11:30 год.

12.05.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, проти прийняття заочного рішення не заперечують.

19.05.2025 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про причини неявки розгляд справи відкладено на 02.07.2025 на 09:00.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Крім того, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України.

Згідно з довідкою ф. 20 АТ «УКРПОШТА» судова кореспонденція не вручена адресату та повернута відправнику з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Враховуючи вищевикладене, суд постановив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.05.2023 № 357/5186/23 встановлено, що 18.04.2023 о 15:21 год по вул. Дмитрівська, буд. 17 в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan E-NV 200, д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, не будучи уважним та не обравши безпечної швидкості і дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП . Постанова набрала законної сили 19.05.2023 (а.с. 4-5).

Власником автомобіля марки «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію т/з НОМЕР_4 від 04.12.2010 (а.с. 11).

На момент ДТП автомобіль марки «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_3 був застрахований у ПРАТ СК «Еталон», страховий поліс № ЕР-212255949 був діючим (а.с. 10).

В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у відповідача обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с. 6).

11.05.2023 ОСОБА_2 звернулася до МТСБУ із письмовим повідомленням про ДТП від 18.04.2023 (а.с. 7-8).

11.05.2023 ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок (а.с. 9).

Згідно висновку експерта № 80/92535 від 22.05.2023 по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу Ford Kuga 2.5і, реєстраційний № НОМЕР_3 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Kuga 2.5і, реєстраційний № НОМЕР_3 , складає 10154,05 грн. До звіту також надано Протокол огляду колісного т/з від 20.05.2023 та ремонтну калькуляцію (а.с. 12-21).

Актом виконаних робіт по справі № 92535 від 16.05.2023, укладеним між МТСБУ та ФОП ОСОБА_4 та рахунком-фактурою № 59 від 22.05.2023 підтверджено виконання робіт на загальну суму 1175,50 грн (огляд КТЗ та Експертне дослідження) (а.с. 26-28).

Відповідно до Довідки № 1 від 24.05.2023 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та наказу МТСБ України «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 » № справи 92535 визначено розмір шкоди, належний до сплати ОСОБА_3 у розмірі 9887,31 грн (а.с. 22-23).

Згідно платіжної інструкції № 922613 від 25.05.2023, МСТБ України сплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування на суму 9887,31 грн (а.с. 24).

Також, згідно платіжної інструкції № 922492 від 23.05.2023, МСТБ України сплатило ФОП ОСОБА_5 1175,50 грн за послуги аваркома (експерта) по справі № 92535, згідно рах. № 59 від 22.05.2023, т/з НОМЕР_3 (а.с. 25).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями п.п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності.

Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16 липня 2018 року у справі № 910/20412/16.

Крім того, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі №3-51гс14).

З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Тобто, у МТСБУ є всі наявні правові підстави для відшкодування понесених витрат з винуватця, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, Постановою від 10.11.2021 року по справі № 368/1027/21.

У справі, що розглядається, спір виник між страховою компанією та водієм не забезпеченого транспортного засобу щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 18.04.2023 відбулась внаслідок неправомірних дій водія ОСОБА_1 . Між його неправомірними діями та шкодою, завданою потерпілому, є безпосередній причинний зв`язок. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця, відповідача у справі, не була застрахована, при цьому потерпілий, власник т/з «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_3 , мав діючий поліс добровільного страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки відповідач спричинив ДТП та завдав матеріальні збитки, тому зобов`язаний їх відшкодувати. Враховуючи, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_3 у розмірі 9887,31 грн, то відповідач зобов`язаний відшкодувати завдані збитки в порядку регресу. Крім того, з відповідача підлягають стягненню витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1175,50 грн. В підсумку суд позовні вимоги задовольняє.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2908 від 11 лютого 2025 року (а.с. 1).

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 10, 12, 19, 81, 128, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, 1166, 1187, 1191, 1193, 1194 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

У Х В А Л И В :

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаної з регламентною виплатою у розмірі 9887,31 грн (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень 31 копійка), а також вартість послуг експерта у розмірі 1175,50 грн (одна тисяча сто сімдесят п`ять гривень 50 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження: бульвар Русанівський, будинок 8, місто Київ, 02653.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 02.07.2025.

Суддя Г. О. Рижко