Справа № 159/3404/25
Провадження № 2/159/1301/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 червня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У травні 2025 року через систему «Електронний суд» Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк», товариство) звернулося з позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ30428708 від 19.04.2024 у розмірі 128334,86 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.04.2024 між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №АВН0СТ30428708 «Швидка готівка», за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 69800 гривень, строком на 60 місяців до 18.04.2029, зі сплатою процентів за користування кредитом за процентною ставкою (фіксованою) 75% на рік, денна процентна ставка 0,16%. Повернення кредиту мало відбуватися згідно з графіком щомісячними платежами, розмір щомісячного платежу 4540,62 гривні.

У зв`язку із неналежним виконанням вимог відповідачем зобов`язання зі сплати щомісячних платежів, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 128334,86 гривень, яка станом на 24.05.2025 складається з 69621,9 гривень тіла кредиту, 53041,11 гривень відсотків та 5671,87 гривень пені.

Ухвалою від 02.06.2025 на підставі пункту 2 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручений через відсутність адресата.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.

Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 25.06.2025.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку.

19.04.2024 ОСОБА_1 уклав із АТ «А-Банк» договір №АВН0СТ30428708 про надання кредиту «Швидка готівка», з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

За умовами договору:

вид кредиту послуга «Швидка готівка»,

тип кредиту кредит строковий,

сума кредиту 69800,00 гривень,

строк кредиту 60 місяців з 19.04.2024 до 18.04.2029,

процентна ставка (фіксована) 75% на рік,

розмір щомісячного платежу 4540,62 гривень,

денна процентна ставка 0,16 %,

платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - № НОМЕР_1 ,

погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок НОМЕР_2 .

Окрім договору №АВН0СТ30428708 про надання кредиту «Швидка готівка» від 19.04.2024, відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, підписаний паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» і таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором.

АТ «Акцент-Банк» виконало зобов`язання за договором від 19.04.2024 №АВН0СТ30428708, перерахувавши ОСОБА_1 кошти у розмірі 69800 гривень, що підтверджено меморіальним ордером №TR.36362135.51956.65455 від 19.04.2024 АТ «А-Банк».

Відповідно до розрахунку банку відповідач 19.05.2024 вніс лише один обов`язковий платіж в сумі 4540,62 гривні та 20.06.2024 перерахував кошти в сумі 70,0001 гривень, після чого припинив виконувати грошові зобов`язання.

За цим же розрахунком станом на 24.05.2025 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 128334,86гривень, з яких:

69621,9 гривень заборгованість за тілом кредиту,

53041,11 гривень заборгованість за процентами,

0,00 гривень заборгованість за комісією,

5671,87 гривень заборгованість за пенею.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України).

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закону).

Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.

Суд встановив, що укладений 19.04.2024 між ОСОБА_1 і АТ «А-Банк» договір надання кредиту №АВН0СТ30428708 за формою відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», він підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідач, підписавши договір, не лише погодив його умови, але й скористався кредитними коштами, які перераховані на вказаний ним картковий рахунок, а також здійснив два платежіна його повернення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За матеріалами цієї справи, зобов`язання в силу статті 611 ЦК України є порушеними, у зв`язку з невиконання відповідачем обов`язку повертати кредит частинами, а тому позивач звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення з ОСОБА_1 кредитних коштів..

Відповідно до вимог частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів в розмірі 69621,9 гривень та відсотків за користування кредитом в розмірі 53041,11 гривень (відсотки нараховані за період з 19.04.2024 до 24.05.2025 дати звернення до суду).

Відповідач доказів на спростування розміру заборгованості в цій частині суду не надав.

З наведених мотивів позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Щодо вимог про стягнення пені суд зазначає таке.

За умовами договору про надання споживчого кредиту №АВН0СТ30428708 «Швидка готівка» (п.12 договору) у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 гривні) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 % суми простроченого платежу.

Позивач, окрім тіла кредиту та відсотків, просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею, нарахованою за період з 20.10.2024 до 24.05.2025, в сумі 5671,87 гривень.

Проте, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Воєнний стан в Україні запроваджений Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час.

Тому вимога позивача про стягнення пені задоволенню не підлягає.

Положення Закону України «Про споживче кредитування», на які посилається позивач у позовній заяві, регулювали правила нарахування неустойки і пені в період дії карантину і не є спеціальними, як помилково вважає позивач, до положень ЦК України, які регулюють питання щодо нарахування штрафних санкцій у період дії воєнного стану.

Отже, із заявленої до стягнення заборгованості на суму 128334,86 грн (69621,9 грн тіла кредиту, 53041,11 грн відсотків та 5671,87 грн пені), суд задовольняє 122662,99 грн (69621,9 грн тіла кредиту і 53041,11 грн відсотків).

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволений на 95,58% (122662,99х100:128334,86), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2315,33 грн судового збору (2422,40х95,58:100).

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 247, 263, 265, 268, 274, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3,6, 207, 509, 512, 514, 526, 530, 626, 628, 638, 639, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ30428708 від 19.04.2024 в розмірі 122662 (сто двадцять дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 99 копійок, з яких 69621,9 гривень тіло кредиту, 53041,11 гривень - заборгованість за відсотками.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 2315 (дві тисячі триста п`ятнадцять) гривень 33 копійки судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк», , адреса: м.Дніпро, вул.Батумська, 11.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 25.06.2025.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК