Справа № 454/1347/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

01 липня 2025 року суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали наказного провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги за електричну енергію

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги за електричну енергію в сумі 7162,39грн. та сплачений судовий збір в сумі 302,80грн.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом було здійснено запит, щодо з`ясування зареєстрованого місця проживання боржника.

На запит суду Сокальська міська рада Львівської області повідомила, що інформація щодо ОСОБА_1 відсутня.

З отриманої відповіді з відділу обліку та моніторингу інформації ГУДМС України у Львівській області встановлено, що з ОСОБА_1 не значиться за зареєстрованим місцем проживання.

З поданої суду заяви вбачається, що з ОСОБА_1 має борг за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , власником майна якого вона являється, що підтверджено інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частина 2 статті 163 ЦПК України встановлює вимоги до заяви про видачу судового наказу, зокрема у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак всупереч даним вимогам заявником не зазначено дату народження та реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (або номер і серію паспорта боржника) чи інші дані, які однозначно ідентифікують боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заявник звернувся до суду із заявою про стягнення заборгованості, а отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, із поданої заяви не можливо однозначно ідентифікувати боржника чи встановити у нього виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, а тому у видачі такого наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 165, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги за електричну енергію.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського Апеляційного суду з дня вручення йому відповідної ухвали.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Суддя: Л. Ю. Фарина