Справа № 161/2947/25
Провадження № 2/161/1909/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитроци Б.М.,

з участю представника позивача Нечая Б.Б.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ДКП «Луцьктепло» звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року №577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Відповідачі, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , не здійснювали оплати за послуги з постачання теплової енергії (змінної частини) витраченої на загальнобудинкові потреби, а також не здійснювали оплати за спожитий обсяг теплової енергії від транзитних стояків (згідно проекту) у будинку, у якому проживають.

Вказує, що з 01.11.2022 року відбулися зміни розрахунків у зв`язку із запровадження нової Методики розподілу обсягів теплової енергії. Тому з початку опалювального сезону нарахування за послуги проводиться за новою Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 22.11.2018№315 (далі - Методика).

Згідно з пунктом 12 розділу IV Методики обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення визначено як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку згідно з пунктом 8 розділу IV Методики.

Разом з тим, відповідачі свого обов`язку по оплаті послуги з постачання теплової енергії (змінної частини) витраченої на загальнобудинкові потреби в будинку, в якому проживають, належним чином не виконували і станом на 01.02.2025 року за особовим рахунком утворилась заборгованість в розмірі 4976,02 грн.

З врахуванням наведеного, просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму вказану та судові витрати в справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Інші відповідачі в судове засідання не з`явилися, подали суду відзиви на позовну заяву, у яких просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а укладання договору про надання послуг є обов`язком обох сторін.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (п. 1 ч. 1ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»" споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше останнього дня календарного місяця наступного за розрахунковим. укладення відповідного договору.

З 01.11.2022 року з початку опалювального сезону нарахування за послуги проводиться за новою Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 22.11.2018 р. №315.

Згідно з пунктом 12 розділу IV Методики обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення визначено як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку згідно з пунктом 8 розділу IV Методики.

Як зазначено вище, спірні правовідносини виникли з приводу постачання позивачем житлово-комунальних послуг відповідачам у вигляді теплової енергії (змінної частини) витраченої на загальнобудинкові потреби багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а також на абонентське обслуговування цієї послуги, а тому врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. №2189-VIII, Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 №2119-VIII, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830.

Частина першою та третьою статті 9 Закону України Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 частини другої статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:

обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

При цьому у частині шостій статті 10 цього ж Закону зроблено застереження, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

Крім того, в абзаці 6 пункту 14 Правил №830 визначено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315.

Одним із аргументів позивача є те, що оскільки відповідачі, зареєстровані у квартирі за адресою АДРЕСА_3 , на підставі ч. 3 ст.9 Закону України Законом України «Про житлово-комунальні послуги» вони несуть солідарну відповідальність за надані ним житлово-комунальні послуги.

Суд погоджується з такими доводами та зазначає, що дійсно всі відповідачі у справі є дієздатними та повнолітніми особами, які у встановленому порядку були зареєстровані у квартирі за адресою : АДРЕСА_3 в період, за який була нарахована спірна заборгованість, а тому, з огляду на положення ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вони несуть солідарну відповідальність за надані ним житлово-комунальні послуги та мають відповідати за цим позовом.

При цьому суд відхиляє доводи відповідач ОСОБА_1 про те, що його квартира відокремлена від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і обладнана індивідуальним опаленням, адже з огляду на положення пункту 2 частини другої, частини шостої статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», абзацу 6 пункту 14 Правил №830 таке відокремлення не звільняє відповідачів від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку.

Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідачі, як особи, які мешкають та зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , зобов`язані відшкодувати позивачеві витрати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень і на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, враховуючи, що будь-якого аргументованого контррозрахунку на розрахунки позивача відповідачі не надали, позовні вимоги слід задовольнити повністю. А тому, зважаючи на викладене, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача нараховану заборгованість в сумі 4976,02 грн.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути також 3028 грн. сплаченого судового збору в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь державного комунального підприємства «Луцьктепло» заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії (змінної частини) витраченої на загальнобудинкові потреби задля опалення будинку в сумі 4976 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят шість) грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь державного комунального підприємства «Луцьктепло» з кожного по 1009 (одній тисячі дев`ять) грн. 33 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:

Позивач державне комунальне підприємство «Луцьктепло», , юридична адреса: м. Луцьк, вул. Гулака Артемовського, 20.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 11 липня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк