Справа № 485/1360/25
Провадження №2-о/485/49/25
РІШЕННЯ

іменем України

08 липня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання - Камінський Б.О.

з участю представника заявниці - адвоката Козирєвої А.В.,

заявниці- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа- Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

встановив:

08 липня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Верхній Рогачик Херсонської області, громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 , уродженки смт. Нова Маячка Херсонської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 являється матір`ю заявниці. 19 березня 2022 року м.Снігурівка було окуповане російськими військами. Заявниці разом із родиною, 23 березня 2022 виїхали до м. Хотин Чернівецької області, мати заявниці ( ОСОБА_3 ) залишилась проживати у своєму будинку. У вересні 2022 року ОСОБА_3 потрапила до Снігурівської ЦРЛ. 22 жовтня 2022 усіх хворих, які перебували у лікарні, вивезли з міста Снігурівка на тимчасово окуповану територію Херсонської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати заявниці ( ОСОБА_3 ) померла. Згідно копії виписного епікризу з медичної картки №300 неврологічного відділення Верхньоргачинської ЦРЛ, ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні з 04.03.2023 по 26.12.2023 з приводу церебрального атеросклерозу, порушення кортико- миестичних функцій, гіпертонічної хвороби, старчої деменції..

Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області заявниці відмовлено у реєстрації смерті матері, оскільки не надано документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті". Встановлення даного факту смерті необхідно заявниці для державної реєстрації смерті матері та оформлення спадкових справ.

Заявниця та представник заявниці - адвокат Козирєва А.В. у судовому засіданні підтримали заяву та просили суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Снігурівського відділу ДРАЦС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомлено.

Заслухавши думку представника заявниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій та тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

З 24 лютого 2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України.

Згідно з п.7 ч.1 ст.1-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

За правилами ч.2, ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Суд встановив, що заявниця у справі ОСОБА_2 є громадянкою України, відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 04 лютого 2000 року, Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області. Крім цього остання є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданого 29.09.1979 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 29 вересня 1979 року, прізвище дружини (заявниці) після реєстрації шлюбу- " ОСОБА_2 ".

ОСОБА_3 громадянка України, відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 13 березня 1998 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області.

За даними корінця медичного свідоцтва про смерть виданим Верхньорогачинською ЦРЛ (окупаційним режимом рф) серії 74 № 5 від 21.01.2024 року, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Листом начальника Снігурівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Нежлукченко А.О. від 01 липня 2025 року за вих.663/23.4-33 заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , оскільки відсутні підстави для державної реєстрації смерті.

Згідно положень Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за №1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», зокрема територія Верхньорогачинського району Херсонської області з 24 лютого 2022 року по теперішній час - тимчасово окупована територія.

Аналізуючи вищевказані добуті та досліджені в судому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги загальновідомі факти про тимчасову окупацію Херсонської області, зокрема смт. Верхній Рогачик Херсонської області, внаслідок чого на вказаній території не здійснюється діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування України, а також, що заявниця ОСОБА_2 позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті своєї матері ОСОБА_3 у позасудовому порядку, суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт смерті на тимчасово окупованій території в смт. Верхній Рогачик Херсонської області її матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 83 років.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 293-294, 317, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

ухвалив:

Задовольнити заяву.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Верхній Рогачик Херсонської області, громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 , уродженки смт. Нова Маячка Херсонської області, у віці 83 років.

Відповідно ч. 4 ст.317, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Повне рішення складено 08 липня 2025 року.

Суддя С. Й. Яворський