Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/662/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10.07.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/662/25

сторони у справі:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

вимоги позову - стягнення заборгованості,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (надалі по тексту - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» посилалася на те, що 16.03.2021 між товариство з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (далі - ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ») та ОСОБА_1 укладено Договір № 299.

01.12.2021 було укладено договір №1-12 відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі ТОВ «Вердикт Капітал») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №299.

10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №299.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №299.

Загальний розмір заборгованості за Договором №299 від 16.03.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 83467,50 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5000,00 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 78467,50 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 55088,50 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5000,00 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 50088,50 грн.

Крім того, 09.12.2020 між акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (далі АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК») та ОСОБА_1 укладено Договір № 010/86463/82/958456.

30.11.2021 було укладено договір №114/2-47 відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/86463/82/958456.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/86463/82/958456.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №010/86463/82/958456.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №010/86463/82/958456 від 09.12.2020 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 50451,23 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 21312,08 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10772,81 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору(з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 18366,34 грн.

Зважаючи на вищевказане просить стягнути на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» з відповідача заборгованість в загальному розмірі 105539,73 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 26312,08 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 60861,31 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 18366,34 грн, а також 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 25000 грн витрат на правову допомогу.

Відзив на позов відповідач до суду не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у позовній заяві просила розглянути справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи, та щодо винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, заперечень щодо задоволення позову суду не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

14.04.2025 ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі і постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

30.06.2025 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

30.06.2025 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомлено, що рішення буде ухвалено та проголошено 10.07.2025.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Щодо кредитного договору № 299 від 16.03.2021 року.

16.03.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг № 299, відповідно до якого умов якого товариство зобов`язалося надати відповідачу кредит без конкретної споживчої мети в розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (надалі Договір 1)

Відповідно до п. 1.9. Договору 1 граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.

Згідно п. 1.4. Договору 1 проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:

а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в).

д) тип процентної ставки фіксована.

Договір було підписано відповідачем ОСОБА_1 16.03.2021 року, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором G3.

Договір № 299 від 16.03.2021 року не містить зазначення номера карткового рахунку ОСОБА_1 на який мали б перераховуватися кредитні кошти, згідно п.1.4 Договору 1.

Згідно з долученою до позовної заяви довідкою, виданою товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» для ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» 16.03.2021 було здійснено наступний переказ коштів: карта Masterkard, номер картки НОМЕР_1 , банк емітент PRIVATBANK, № договору 299, сума 5000 грн.

При цьому, позивачем до позовної заяви не долучено докази, які підтверджують, що карта Masterkard № НОМЕР_1 (банк картки отримувача: PRIVATBANK) належить відповідачу ОСОБА_1

01.12.2021 ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» за плату відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло права грошової вимоги до боржників, перелік яких міститься у Реєстрі боржників.

Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, під № 4567 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір 299.

10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» за плату відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняло права грошової вимоги до боржників, перелік яких міститься у Реєстрі боржників.

Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, під № 12290 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір 299.

Позивач стверджує, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення суми кредиту та нарахованих процентів у встановлений строк не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 55088,50 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5000,00 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 50088,50 грн.

Щодо кредитного договору № 010/86463/82/958456 від 09.12.2020.

09.12.2020 між ОСОБА_1 , підписав заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/86463/82/958456 з АТ «Райффайзен Банк», згідно якого відповідачу банком було відкрито картковий рахунок IBAN НОМЕР_2 / НОМЕР_3 в гривні (надалі Договір 2). Тарифна модель «Кредитна карта «Хочу-картка 2.0» Mastercard на яку встановлено поточний кредитний ліміт в 0 грн (п.1.4. Договору 2).

Розмір кредитного ліміту на дату початку кредитування становить 15900 грн (п. 1.4.1 Договору 2), процентна ставка фіксована 45 % річних на строк 48 місяців.

Згідно п. 2.1 Договору 2 на дату підписання заяви та відкриття карткового рахунку поточний ліміт становить 0 грн. Протягом тридцяти робочих днів з дати заяви, після відкриття карткового рахунку банк може змінити розмір поточного ліміту до суми зазначеної у п. 1.4.1 про, що направляє клієнту SMS-повідомлення на номер телефону, що наданий клієнтом при підписанні заяви або інший номер телефону, що наданий клієнтом в процесі обслуговування. Датою початку кредитування є дата направлення банком клієнту першого після підписання заяви SMS-повідомлення про встановлення (зміну) поточного ліміту.

Доказів зміни банком, в порядку п.2.1 Договору, розміру поточного кредитного ліміту до суми в 15900 грн суду не надано.

Надана суду виписка по рахунку ОСОБА_1 містить інформацію про рух коштів по рахунку за період з 10.12.2020 по 30.11.2021, при цьому у ній відсутні відомості про зарахування на рахунок відповідача коштів в сумі 15900 грн чи збільшення кредитного ліміту на таку суму.

30.11.2021 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-47, відповідно до умов якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за плату відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло права грошової вимоги до боржників, перелік яких міститься у Реєстрі боржників.

Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/2-47 від 30.11.2021 року, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, під № 1027 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір 010/86463/82/958456.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» за плату відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняло права грошової вимоги до боржників, перелік яких міститься у Реєстрі боржників.

Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, під № 41196 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір 010/86463/82/958456.

Позивач стверджує, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення суми кредиту та нарахованих процентів у встановлений строк не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 50451,23 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 21312,08 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10772,81 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору(з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 18366,34 грн.

Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, § 1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування».

V. Оцінка суду

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Згідно з статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Оскільки кредитний договір № 299 від 16.03.2021 підписаний відповідачем, шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

В силу частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Щодо позовних вимог за кредитним договором № 299 від 16.03.2021 року суд доходить таких висновків.

Представник позивача в позовній заяві обґрунтовує право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до відповідача тим, що первісні кредитори ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «Вердикт Капітал» відступили права вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 299 від 16.03.2021 року позивачу у справі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не долучено докази, які підтверджують:

- виконання ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» умов кредитного договору № 299 від 16.03.2021 року щодо перерахування відповідачу коштів у сумі 5000 грн, згідно п. 1.4 Договору 1;

- що карта Masterkard № НОМЕР_1 (банк картки отримувача: PRIVATBANK) належить відповідачу ОСОБА_1 .

Наданий позивачем розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , з якого б вбачався рух коштів по рахунках та факт користування коштами суду не надано.

Щодо позовних вимог за кредитним № 010/86463/82/958456 від 09.12.2020 року суд доходить таких висновків.

Представник позивача в позовній заяві обґрунтовує право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до відповідача тим, що первісні кредитори АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» відступили права вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 010/86463/82/958456 від 09.12.2020 року позивачу у справі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Разом з тим, судом встановлено, що:

- п.1.4. Договору 2 встановлено, що розмір поточного ліміту на дату підписання заяви про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/86463/82/958456 становить 0 грн.

- згідно з п. 2.1 Договору 2 протягом 30 робочих днів з дати заяви, після відкриття карткового рахунку банк може змінити розмір поточного ліміту до суми зазначеної у п. 1.4.1 про, що направляє клієнту SMS-повідомлення.

- в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують надсилання АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» SMS-повідомлень відповідачу про зміну розміру поточного кредитного ліміту до 15900 грн.

- надана суду виписка по рахунку не містить відомостей про встановлення ОСОБА_1 кредитного ліміту.

З цих підстав, за відсутності доказів отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором № 299 від 16.03.2021 року, а також встановлення ОСОБА_1 кредитного ліміту за договором № 010/86463/82/958456 від 09.12.2020 року, а, отже, відсутності доказів, що у відповідача виникло грошове зобов`язання з повернення позики та процентів за кредитними договорами, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

VI. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 633, 634, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Р. В. Вознюк