Справа 729/362/25
З АОЧ Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" червня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді Демченко Л.М.,
за участю секретаря Шолудько Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
У С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він у 2024 році звернувся до відповідача з метою виготовлення кухні в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач повідомив його, що виготовлення кухні коштує 239 850,00 грн Позивач погодився на зазначену суму та передав відповідачу грошові кошти. Відповідач взяв кошти у нього в розмірі 85 відсотків від зазначеної суми в розмірі 204 000 грн. та зобов`язався зробити кухню та виконати її монтаж, за зазначеною адресою. Строки проведення робіт відповідачем постійно порушувалися, так що останнє його зобов`язання здати кухню було датовано до 14.02.2025, однак до цього терміну завершено не було. При цьому відповідач не повернув грошові кошти та не надав відповідних обґрунтованих пояснень з цього приводу, у зв`язку з чим просить стягнути з останнього на його користь грошові кошти в сумі 204 000 грн. та судові витрати.
Позивач в судове засідання не з`явився, в письмовому клопотанні просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги просить задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 41).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, а відтак, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов, передбачених ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.281 ЦПК України (а.с.32).
Судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.
Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача ОСОБА_2 з метою виготовлення ним дерев`яної кухні за адресою АДРЕСА_1 . Сторони домовилися, що виготовлення кухні буде коштувати 239 850,00 грн. Відповідач взяв кошти у позивача в розмірі 85 відсотків від зазначеної суми в розмірі 204 000 грн. та зобов`язався зробити кухню та виконати її монтаж, за зазначеною адресою, про що була складена розписка. Станом на дату подання позову, відповідач своє зобов`язання не виконав.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Таким чином, відповідач не виконав умови щодо виготовлення кухні, тим самим допустив порушення строків повернення позики.
За умовами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє обґрунтування в ході судового розгляду, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в повернення судового збору 2 040 грн., які сплачені позивачем при подачі позову до суду (а.с.1).
Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 204 000 (двісті чотири тисячі) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в повернення судового збору 2 040 (дві тисячі сорок) гривень 00 коп.
Найменування сторін: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ); відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач та третя особа маю право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л.М.Демченко