Провадження №2/748/646/25
Єдиний унікальний № 748/1049/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретаря Крошки І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Чернігова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, про визначення права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

03.04.025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить визнати за ОСОБА_1 право вланості в порядку спадкування за законом на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами: «А-1» житловий будинок садибного типу, загальною площею 66,0 кв.м., в т.ч. житловою площею 47,2 кв.м., «Б-1» сарай, «б-1» сарай, «В-1» пригребиця, «в1» погріб», після смерті його рідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач мотивує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його тітка по лінії батька ОСОБА_3 .

На день смерті, ОСОБА_3 була зареєстрована та фактично проживала в АДРЕСА_1 разом зі своєю невісткою (матір`ю позивача) ОСОБА_4 та племінником (братом позивача) ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно. Спадкоємцями за законом щодо майна померлої ОСОБА_3 являлись безпосередньо її племінники, тобто ОСОБА_2 та позивач, а саме ОСОБА_1 .

Разом з тим, саме ОСОБА_2 , як її племінник, фактично прийняв спадщину своєї померлої тітки шляхом спільного проживання з нею за однією адресою.

Таким чином, саме племінник ОСОБА_3 , а саме ОСОБА_2 , який був зареєстрований, проживаючим разом з тіткою на момент її смерті, являється спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 її племінник ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, як зазначає позивач. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 у нотаріальній конторі не відкривалась, будь-які інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори не звертались. Тож, саме ОСОБА_2 , як племінник померлої, являється єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті своєї тітки ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача, ОСОБА_4 .

На день смерті ОСОБА_5 була зареєстрована та фактично проживала в АДРЕСА_1 разом зі своїм сином (рідним братом позивача) ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом на все її належне майно. Спадкоємцями за законом щодо майна померлої ОСОБА_4 являлись безпосередньо її рідні сини, тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім того, саме ОСОБА_2 , як рідний син ОСОБА_4 , фактично прийняв спадщину своєї померлої матері шляхом спільного проживання з нею за однією адресою.

Тож, саме рідний син ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_2 , який був зареєстрований проживаючим разом з матір`ю на момент її смерті, являється спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Відтак, як наголошує позивач, після смерті ОСОБА_4 її син ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 у нотаріальній конторі не відкривалась, будь-які інші особи, в тому числі і позивач, з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори не звертались. Таким чином, саме ОСОБА_2 , як рідний син померлої, являється єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивача ОСОБА_2 .

Так, на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та фактично проживав один в АДРЕСА_1 і інших зареєстрованих осіб на момент його смерті за цією ж адресою не було, як стверджує позивач у своїй позовній заяві.

За життя рідний брат позивача ОСОБА_2 заповіту не складав, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно.

23.04.2015 позивачем, як рідним братом та спадкоємцем за законом майна його померлого брата ОСОБА_2 , була подана заява про прийняття спадщини його рідного брата до Чернігівської районної державної нотаріальної контори, де на підставі заяви позивача, як спадкоємця за законом, в нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа щодо майна його померлого брата ОСОБА_2 (спадкова справа № 206/2015).

Таким чином, окрім позивача, тобто ОСОБА_1 , як спадкоємця другої черги за законом, спадщину померлого ОСОБА_2 , більше ніхто не прийняв і саме ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом щодо його майна.

Тим не менш, у 2025 р., як спадкоємець за законом щодо майна померлого ОСОБА_2 , позивач звернувся до Чернігівського районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті його рідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Деркач Н.Б. своїм листом від 28.03.2025 р. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, оскільки з`ясувалось, що ОСОБА_2 за життя не вчинив жодних дій, які були б спрямовані на проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, не одержав документ, що посвідчує право власності на нього.

Через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, позивач не може звернутись до державного нотаріуса для оформлення спадщини, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Щодо розміру належної спадкодавцю ОСОБА_2 частки житлового будинку, то з огляду на кількість членів колгоспного двору та рівність їх часток (1/3 частина), а також враховуючи те, що спадщина після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в тому числі і належні їм за життя, як членам колгоспного двору 1/3 частини спірного житлового будинку, яку прийняв відповідно їх племінник та сни, розмір належної ОСОБА_2 спадщини складається з цілого житлового будинку.

А тому, станом на 15.04.1991 р. члени колгоспного двору ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мали право кожний на 1/3 частину колгоспного двору і не втратили права на це майно.

Таким чином, позивач звертається з даним позовом до суду задля визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті свого рідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки саме він, як спадкоємець за законом, після смерті ОСОБА_2 має право на оформлення в порядку спадкування свого права власності на спірне майно.

Ухвалою судді від 09.04.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 26.05.2025 р.

Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явився, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. Заявлені позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не забезпечив явку свого представника, надали суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради. Проти заявлених вимог не заперечують, позов визнають. У вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Третя особа не забезпечила явку свого представника у підготовче засідання, на вимогу суду надали копію спадкової справи № 206/2015 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Просили розгляд даної справи проводити без участі представника Чернігівської районної державної нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , актовий запис № 200, де в графі «батько» зазначений ОСОБА_7 , а в графі «мати» зазначена ОСОБА_8 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , актовий запис № 27, де в графі «батько» зазначений ОСОБА_7 , а в графі «мати» зазначена ОСОБА_8 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 , актовий запис № 59, де в графі «батько» зазначений ОСОБА_6 , а в графі «мати» зазначена ОСОБА_4 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 , актовий запис № 23, де в графі «батько» зазначений ОСОБА_6 , а в графі «мати» зазначена ОСОБА_4 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_5 , актовий запис № 17 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_6 , актовий запис № 15 (а.с.12).

Згідно із довідкою № 161 від 01.04.2025 р. наданої Михайло-Коцюбинською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області Ковпитського старостинського округу, встановлено, що ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті були зареєстровані: невістка ОСОБА_4 , племінник ОСОБА_2 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_7 , актовий запис 22 (а.с.14).

Відповідно до довідки № 153 від 28.03.2025 р. наданої Михайло-Коцюбинською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області Ковпитського старостинського округу, встановлено, що ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті були зареєстровані: син ОСОБА_2 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_8 , актовий запис № 36 (а.с.17).

Згідно із довідкою № 154 від 28.03.2025 р. наданої Михайло-Коцюбинською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області Ковпитського старостинського округу, встановлено, що ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті за даною адресою був зареєстрований та проживав один (а.с.18).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40221043 від 23.04.2015 р. наданою Чернігівською районною державною нотаріальною конторою, встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була заведена спадкова справа № 206/2015 (а.с.19).

28.05.2020 р. державний нотаріус Чернігівського районного державного нотаріальної контори Завалієва В.В. видала позивачу Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Коцюбинського с. Ковпита, Чернігівського району, Чернігівської області, розміром 3,68 в умовних кадастрових гектарах (а.с.20), що підтверджується також Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60358668 від 28.05.2020 р. (а.с.21).

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.08.2020 р. № справи 748/1650/20, яким визнано за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_2 , право власності не земельні ділянки площею 2,2764 га (кадастровий номер :08:000:0484), площею 0,9700 га (кадастровий номер :05:000:1484), для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Ковпитської сільської ради Чернігівського району та області, які належали ОСОБА_4 згідно Державного акту на право власності на землю Серії ЯБ № 929911 (а.с.22-24).

Відповідно до довідки № 155 від 28.03.2025 р. наданої Михайло-Коцюбинською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області Ковпитського старостинського округу, встановлено, що згідно по господарських книг Ковпитського старостинського округу суспільства група домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01.01.1990 р., станом на 01.01.1991 р. та станом на 01.01.1992 р. колгоспне. Члени колгоспного двору: ОСОБА_4 голова колгоспного двору, ОСОБА_3 сестра чоловіка, ОСОБА_2 син (а.с.25).

Згідно із відповіді на запит № 105 від 14.03.2025 р. наданої «Чернігівським РБТІ» Чернігівської районної ради Чернігівської області, встановлено, що станом на 01.01.2013 р. право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до наданих пояснень ОСОБА_1 по спадковій справі від 28.03.2025 р. Чернігівською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_9 , встановлено, що позивачу відмолвено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_2 за життя не вчинив жодних дій, які були б спрямовані на проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, не одержав документ, що посвідчує право власності на нього (а.с.27).

Згідно із заявою № 544, яка надійшла до нотаріальної контори 23.04.2015 р., спадкова справа № 206/2015, від ОСОБА_1 , встановлено, що позивач прийняв спадщину за законом після смерті рідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.44).

Відповідно до заяви № 855, яка надійшла до нотаріальної контори 16.06.2016 р., спадкова справа № 206/2015, від ОСОБА_10 , встановлено, що ОСОБА_10 , як спадкоємець за законом другої черги відмовилася від спадщини, що залишилась після смерті її брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь свого брата, ОСОБА_1 , позивача по справі (а.с.45).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист прав приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 р. не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Загальні правила щодо частки члена колгоспного двору в майні колгоспного двору застосовується з 01.07.1990 р. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї прав на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 р. № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалось за головою колгоспного двору.

Згідно ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визначаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Статтею 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному двору належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарства колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

За положенням ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (в редакції, що діяла до 16.12.1993 р.), відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності.

Отже, з огляду на кількість членів колгоспного двору та рівність їх часток (1/3 частина), беручи до уваги надану інформацію щодо реєстрації осіб разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент їх смерті за адресою: АДРЕСА_1 , а також враховуючи те, що спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 та після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі і належні їм за життя, як членам колгоспного двору 1/3 частини спірного житлового будинку прийняв відповідно їх племінник та син, ОСОБА_2 , встановлено, що померлому брату позивача, ОСОБА_2 , належить цілий спірний житловий будинок по справі, оскільки інша 1/3 частина спірного житлового будинку належить також йому як члену колгоспного двору.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день її смерті або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої ст. 16 ЦК України, частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, то з подружжя, який його пережив та батьки.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. п. 4.15, глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Як убачається з матеріалів справи, позивач позбавлений можливості оформити спадкове майно на спірний будинок в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відмова нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину оформлена письмово (а.с.27).

З огляду на те, що право власності спадкодавця ОСОБА_2 на спірний будинок підтверджено матеріалами справи, а позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити своє спадкове право на це нерухоме майно, оскільки його рідний брат ОСОБА_2 , за життя не вчинив жодних дій, які були б спрямовані на проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, не одержав документ, що посвідчує право власності на нього, то суд, враховуючи положення ст. ст. 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про те, що визнанням відповідачем позову не порушуються права та законні інтереси інших осіб, та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 17, 81, 200, 206, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст ст. 15, 16, 321, 328, 391, 392, 1216, 1220, 1258, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Михайло-Коцюбинської територіальної громади в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (, місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с-ще. Михайло-Коцюбинське, вул. Шевченка, буд. 50), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська районна державна нотаріальна контора (, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 48), про визнання права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами: «А-1» житловий будинок садибного типу, загальною площею 66,0 кв.м., в т.ч. житловою площею 47,2 кв.м., «Б-1» сарай, «б-1» сарай, «В-1» пригребиця, «в1» погріб, після смерті його рідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта