Провадження № 4-с/127/38/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря судового засідання Поляруш І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірними та зобов`язання скасувати арешт,

УСТАНОВИВ:

У липні 2025 зі скаргою до суду звернувся ОСОБА_1 , який просив визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської А. Л. в частині не зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні №АСВП: 78376308, що містяться на рахунку скаржника, відкритому у АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 в UAH. Зобов?язати приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанську А.Л. скасувати арешт коштів скаржника, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк» накладені постановою про арешт коштів боржника від 16 червня 2025 року у виконавчому провадженні №АСВП: 78376308. Мотивує скаргу тим, що на виконані в приватного виконавця Думанської А. Л. перебуває рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. В рамках виконавчого провадження накладено арешт на картковий рахунок скаржника. Проте на думку скаржника оскільки картковий рахунок є зарплатним отже приватний виконавець не мала права накладати на нього арешт, адже таким чином вона залишила його без засобів існування.

Приватний виконавець Думанська А. Л. надала заперечення на скаргу у яких повідомила, що вона діяла у рамках закону, вказала на те, що вона пропонувала скаржнику надати виписку по рахунку, проте її надано не було. Оскільки виконавцю не вдалося встановити статусу коштів, його правової природи, тому арешт знято не було.

Скаржник у судове засідання не з`явився, суду надав заяву у якій просив розгляд скарги здійснити у його відсутність.

Приватний виконавець Думанська А. Л. у судове засідання не з`явилася, суду надала заяву у якій просила розгляд скарги здійснити у його відсутність.

Представник ТОВ «Колект центр» до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд дослідивши надані докази установив, рішенням суду від 11.03.2025 позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за договорами №1982295 від 18.06.2021, №4060041 від 26.04.2021, №1978867 від 25.03.2021 у розмірі 15650 гривень, а також 755 гривень 97 копійок судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На підставі рішення суду видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості.

Постановою приватного виконавця Думанської А.Л. відкрито виконавче провадження № 78376308. В рамках вказаного провадження винесено постанови про накладення арешту на кошти боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

18.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця зі заявою про зняття арешту з банківського рахунку. Заява мотивована тим, що вказаний картковий рахунок є зарплатним, тому накладення на нього арешту є неправомірним.

Згідно довідки виданої АТ «Райффайзен Банк», ОСОБА_1 відкрито зарплатний картковий рахунок фізичної особи № НОМЕР_1 , та до вказаного рахунку випущено платіжну картку Visa Gold АТВ № НОМЕР_2 термін дії до 07/28.

Приватний виконавець надала відповідь ОСОБА_1 на його заяву про зняття арешту у якому повідомила, що при накладенні арешту банк має право відмовити в накладені арешту. Роз`яснено, що банк, який виконує відповідну постанову може та повинен визнати статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі, якщо кошти знаходяться на рахунку на якому заборонено накладати арешт, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів та повернути постанову без виконання. Оскільки банком не надано статусу рахунку то відповідно арешт не підлягає зняттю.

За змістом статей 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Права та обов`язки виконавців визначено в статті 18 Закону № 1404-VIII, згідно з якою державний, приватний виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону № 1404-VIII виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

За змістом абзацу 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Державний/приватний виконавець, виконуючи рішення суду, може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім коштів, що перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частин другої - четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII, зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання в разі знаходження коштів на рахунку, накладення арешту на який заборонено.

Виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (пункт 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Водночас у разі ненадходження виконавцю документів щодо такого підтвердження у останнього відсутні підстави для зняття арешту з грошових коштів, які знаходяться на рахунку, призначеному для виплати заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеномустаттею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII).

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3)у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом № 1404-VIII та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону № 1404-VIII).

Виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємстввами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.

Суд вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Оскільки скаржником було надано приватному виконавцю довідку від АТ «Райффайзен Банк», про те, що йому відкрито зарплатний картковий рахунок фізичної особи № НОМЕР_1 , також зазначено, що до вказаного рахунку випущено платіжну картку Visa Gold АТВ № НОМЕР_2 , то відповідно приватний виконавець був повідомлений про вид карткового рахунку, та те, що він зарплатний. З огляду на це приватним виконавцем мало бути знято арешт з вказаного карткового рахунку.

З огляду на вищевказане суд задовольняє скаргу та визнає протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської А. Л. в частині не зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні №АСВП: 78376308, що містяться на рахунку скаржника, відкритому у АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 в UAH. Зобов?язує приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанську А.Л. скасувати арешт коштів скаржника, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк» накладені постановою про арешт коштів боржника від 16 червня 2025 року у виконавчому провадженні №АСВП: 78376308.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 4, 18, 63, 447, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дії державного виконавця неправомірними та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської Аліни Леонідівни в частині не зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні №АСВП: 78376308, що містяться на рахунку ОСОБА_1 , відкритому у АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 в UAH.

Зобов?язати приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанську Аліну Леонідівну скасувати арешт коштів скаржника, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк» накладені постановою про арешт коштів боржника від 16 червня 2025 року у виконавчому провадженні №АСВП: 78376308.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: