Справа № 352/376/25
Провадження № 2/352/411/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Кузьменка С.В.,

за участю

секретаря судового засідання Пастух М.М.

представника Позивача Криницького В.М.

розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Тисменицької міської ради

про визнання права власності на земельну частку (пай) -

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (далі Позивач) до Тисменицької міської ради (далі Відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) та розгляд справи призначено на 12 березня 2025 року.

22 січня 2025 року розгляд справи відкладено на 24 лютого 2025 року в зв`язку із неявкою Відповідачів.

12 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 14 квітня 2025 року для витребування доказів за клопотанням Відповідача.

14 квітня 2025 року розгляд справи відкладено на 21 травня 2025 року в зв`язку із призупиненням діяльності суду через надходження повідомлення про мінування будівлі.

21 травня 2025 року ухвалою Суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19 червня 2025 року.

20 червня 2025 року розгляд справи відкладено на 20 червня 2025 року в зв`язку із зайнятістю судді в розгляді іншої справи.

20 червня 2025 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 30 червня 2025 року.

ІІ. Стислий виклад позиції сторін

Позивач зазначає, вона проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_2 в АДРЕСА_1

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та Позивач є таким, що прийняла спадщину, оскільки проживала разом і ним не день його смерті. Окрім Позивача до кола спадкоємців входили мати ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_4 , які померли в 1980 та 2020 роках відповідно.

Після смерті батька залишилась спадщина, зокрема земельна частка (пай) розміром 0,82 га в 30,83 умовних кадастрових гектарах в ур.»Велика» на території села Вільшаниця.

Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, однак приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу.

Право власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку (пай) підтверджується довідкою Вільшаницького старостинського округу від 06 липня 2023 року та списком власників земельних часток (паїв).

В зв`язку із викладеним, на підставі Цивільного, Земельного кодексі України, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» Позивач просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 0,82 га в 30,83 умовних кадастрових гектарах в ур.»Велика» на території села Вільшаниця в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2 -Д.

Відповідач надав заяву, згідно із якою не заперечує проти задоволення позову за умови наявності достатніх доказів на підтвердження заявлених вимог.

ІІІ. Докази, досліджені судом

Докази, надані Позивачем

1.Паспорт Позивача, згідно із яким Позивач зареєстрований в АДРЕСА_1 з 02 березня 1993 року

2.Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , згідно із яким ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась Позивач, батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

3.Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , відповідно до якого Позивач зареєструвала шлюб 10 травня 1998 року та взяла після реєстрації шлюбу прізвище

ОСОБА_6 .Свідоцтво про смерть, відповідно до якого ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

5.Свідоцтво про смерть, відповідно до якого ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3

6.Свідоцтво про смерть, відповідно до якого ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4

7.Довідка старости від 29 квітня 2024 року, відповідно за ОСОБА_2 значиться житловий будинок та господарські будівлі в АДРЕСА_1 . До дня смерті із ним разом проживала Позивач, ОСОБА_4 , а також онуки та зять.

8.Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 лютого 2025 року, відповідно до якої нотаріус відмовив Позивачеві у видачі свідоцтва про спадщину на земельну частку (пай) розміром 0,82 га в 30,83 умовних кадастрових гектарах в ур.»Велика» на території села Вільшаниця в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа власності на майно.

9.Довідка старости від 06 липня 2023 року, видана Вільшаницьким старостинського округом про те, що померлий ОСОБА_2 дійсно був власником земельної частки (паю) розміром 0,82 га - 30,83 умовних кадастрових гектарах в ур.»Велика» на території села Вільшаниця Вільшаницької сільської ради.

10.Список власників земельних часток (паїв) за підписом старости, в якому міститься ОСОБА_5 .

11.Інформація державного нотаріуса про те, що спадкової справи після смерті ОСОБА_4 не заводилось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_2 на момент своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав в домоволодінні АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом та довідкою ( пункти ІІІ.4, ІІІ.7 Рішення)

Позивач є донькою ОСОБА_2 та на час смерті останнього проживала разом із ним в домоволодінні АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом, свідоцтвами та довідкою ( пункти ІІІ.1-ІІІ.3, ІІІ.7 Рішення)

06 липня 2023 року старостою Вільшаницьким старостинського округом видано довідку про те, що померлий ОСОБА_2 дійсно був власником земельної частки (паю) розміром 0,82 га - 30,83 умовних кадастрових гектарах в ур.»Велика» на території села Вільшаниця Вільшаницької сільської ради ( пункт ІІІ.9 Рішення)

Після смерті ОСОБА_2 . Позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 07 лютого 2025 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів (пункт ІІІ.8 Рішення)

V. Висновки суду

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 126,1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Позивач є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та шлюб, в зв`язку із чим має право на спадкування майна ОСОБА_7 .

Таким чином, в ході розгляду справи належить встановити, чи входить до складу спадщини земельна частка (пай), визнання права власності на яку є предметом розгляду у справі.

Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач на підтвердження своїх доводів щодо належності ОСОБА_2 на праві власності земельної частки (паю) розміром 0,82 га надав довідку старости Вільшанецького старостинського округу та список власників земельних часток за підписом того ж старости, відповідно до яких померлий ОСОБА_2 дійсно був власником земельної частки (паю) розміром 0,82 га - 30,83 умовних кадастрових гектарах в ур.»Велика» на території села Вільшаниця Вільшаницької сільської ради.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначені Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»

Відповідно до статті 2 основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Порядок паювання земель) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) згідно з пунктом 2 Порядку паювання земель мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У частині дев`ятій статті 5 Земельного кодексу України 1990 року (який був чинним до 31 грудня 2001 року) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 22 Земельного Кодексу України 1990 року право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право.

У частині другій статті 23 Земельного Кодексу України 1990 року зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 04 серпня 2021 року у справі № 617/537/19, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Позивачем не надано до суду доказів, які б свідчили про виникнення у ОСОБА_2 права на земельну частку (пай).

Так, наданими Позивачем доказами не підтверджується:

-чи був ОСОБА_2 працівником КСП та чи отримувало відповідне КСП державний акт на право власності;

-чи включений він до списку осіб, доданого до державного акта;

-чи приймались рішення КСП рішення стосовно розпорядження ОСОБА_2 часткою земельної ділянки (паєм);

-чи отримував він сертифікат на право на земельну частку ( пай).

Таким чином, в наданих Позивачем доказах не міститься будь-якої інформації про дату, час та правові підстави набуття ОСОБА_2 права на земельну частку (пай).

Надані Позивачем довідка та список не містять також вказаної інформації, в зв`язку із чим Суд вважає, що вони є недостатніми для висновку про доведеність Позивачем фактичних обставин, викладених в позові та, як наслідок, для задоволення позовних вимог.

Судом в підготовчому засіданні роз`яснено учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, а також які докази мають бути подані учасником справи.

У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається.

Відповідачем не надано Суду доказів.

Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки Позивачем не доведено належними і допустимими доказами виникнення у ОСОБА_2 права на земельну частка (пай), визнання права власності на яку є предметом розгляду у справі, та, як наслідок, включення її до складу спадщини.

VІI. Щодо судового збору

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем не ставилось питання про вирішення питання щодо судових витрат, в зв`язку із чим це питання Судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 133, 141, 158, 258, 259, 265, 268, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю в позові ОСОБА_1 до Тисменицької міської ради про визнання за Позивачем права власності на земельну частку (пай) розміром 0,82 га - 30,83 умовних кадастрових гектарах в ур.»Велика», що розташована на території села Вільшаниця Вільшаницької сільської ради у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , яка зареєстрована: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3

ВІДПОВІДАЧ:

Тисменицька міська рада, місцезнаходження: 77401, Івано-Франківська область, місто Тисмениця, вулиця Галицька, будинок 17, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО