РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року місто Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Куян О.С., прокурора Дмитренко О.А., представника Запорізької міської ради Мірошниченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовомзаступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Редьки Миколи в інтересах Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Редька Микола, в інтересах Запорізької міської ради, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , та передати вказану квартиру у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради; стягнути із ОСОБА_1 кошти, витрачені у 2023 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 2684,00 грн. на користь Запорізької обласної прокуратури.

В обґрунтування позову зазначено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності в рівних частках належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя 30.12.1993, зареєстрованим Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 221 за реєстровим № 35951.

Після смерті ОСОБА_3 , частини квартири успадкована ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 17.08.1999 № 2-1952.

Відомості щодо права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна відсутні.

Водночас, за матеріалами, що містяться в інвентаризаційній справі на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , на момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була її єдиним власником, на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 30.12.1993 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.1999 № 2-1952.

За даними Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 05.12.2020 № 01-18/6195 ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні та користувалася житловою субсидією за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до відомостей, що містяться у деклараціях про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 25.11.2010, 31.10.2011, 16.11.2012, 23.10.2013, 05.11.2014, ОСОБА_2 зареєстрована (проживала) за адресою: АДРЕСА_2 , будь-які інші особи, крім самої ОСОБА_2 у квартирі не зареєстровані (не проживають).

Інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 22.09.2022 за № 04-45/3/832 підтверджено, що з 10.07.1985 по день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , будь-які інші особи, крім померлої, не зареєстровані.

Отже, на момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1993, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.1999 була єдиним власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 23.09.2022 № 892/01-09 заповіти (спадкові договори) від імені ОСОБА_2 не посвідчувалися.

За інформацією Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 23.09.2022 № 892/01-09 у Спадковому реєстрі міститься інформація про заведення приватним нотаріусом ОСОБА_4 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , спадкової справи № 15/2016 від 28.07.2016.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №15/2016 від 28.07.2016,спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Коноваловою Л.С. після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_5 . Інші особи із заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 не зверталися.

Разом з тим, на думку прокурора, звернення ОСОБА_5 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 жодним чином не впливає на існування родинних відносин з померлою та автоматично не робить її спадкоємцем за законом будь-якої черги, у тому числі четвертої, а лише вказує на волевиявлення заявника на отримання спадщини.

Посилаючись на те, що відповідач у справі не є спадкоємцем будь-якої черги після померлої ОСОБА_2 , інші особи до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались, прокурор вважає, що квартира АДРЕСА_1 є відумерлою спадщиною і має бути передана територіальній громаді м. Запоріжжя.

Ухвалою судді від 28.12.2023, прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження позовну заяву Запорізької міської ради, в інтересах якої діє заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Редька М., відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 29.01.2024, яке було неодноразово відкладено, востаннє на 15.04.2024, встановлено відповідачу та позивачу строк на подання заяв по суті справи.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась.

29.03.2024 від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №335/1810/24 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус ЗМНО Коновалова Людмила Сергіївна, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю.

Ухвалою суду від 15.04.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цій справі відмовлено.

Ухвалою суду від 15.04.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Редьки Миколи в інтересах Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В ході судового розгляду відповідачем та її представником ще двічі подавались клопотання про зупинення провадження у справі до набрання рішенням суду в іншій справі законної сили, у задоволенні яких ухвалами суду від 03.07.2024 та від 02.04.2025 було відмовлено.

У судове засідання, призначене на 23.06.2025, відповідач та її представник не з`явились, направивши до суду заяви про відкладення судового засідання.

Між тим, суд не знайшов підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення судового засідання, зважаючи на ті обставини, що дії відповідача та її представника в цій справі свідчать про зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Незважаючи на неодноразове відкладення судового засідання у даній справі за ініціативою сторони відповідача, Доновська Н.О., подаючи клопотання про відкладення судового засідання для надання особистих пояснень, у жодне із судових засідань протягом всього судового розгляду справи так і не з`явились.

Представник відповідача адвокат Білицький Є.М. тричі підряд не з`явився у судові засідання, 30.04.2025, 26.05.2025 та 23.06.2025. До того ж, з наданих ним суду документів на підтвердження поважності причин його неявки до суду, можливо лише встановити, що він є захисником підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, проте, вказані документи не містять даних, які би свідчили про зайнятість адвоката Білицького Є.М. у проведенні слідчих дій із його підзахисним в день та час, на які було призначено судове засідання в цій справі.

З огляду на викладені обставини, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторони відповідача.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши прокурора та представника Запорізької міської ради, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності в рівних долях належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 , яке видано виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя 30.12.1993, зареєстроване ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 221 за реєстровим № 35951.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , і після його смерті належна йому частина квартири була успадкована дружиною померлого, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видане Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 17.08.1999 № 2-1952.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 19.02.2016.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй: 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя 30.12.1993 року, та 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Пянтковською О.Г. 17.08.1999 року, реєстровий № 426.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як передбачено ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Після померлої ОСОБА_2 , 28.07.2016, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Л.С. було заведено спадкову справу № 15/2016, за заявою ОСОБА_6 про прийняття спадщини за законом.

Інші особи із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 до приватного нотаріуса не звертались, відповідно інших осіб, які би претендували на спадкове майно, немає.

Для підтвердження права на спадкування за законом, ОСОБА_7 , в порядку окремого провадження, звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із померлою, заінтересована особа Запорізька міська рада, і ухвалою цього суду від 22.12.2017 заяву ОСОБА_7 було залишено без розгляду у зв`язку із встановленням спору про право.

Після цього, ОСОБА_7 із аналогічною заявою, але із зазначенням іншої заінтересованої особи, звернулася до Запорізького районного суду Запорізької області.

Рішенням цього суду від 24.09.2020 у справі №317/1736/20, задоволено заяву ОСОБА_5 та встановлено факт її спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , з 01.02.2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , день смерті ОСОБА_2 .

Проте, постановою Запорізького апеляційного суду від 10.05.2023 у справі №317/1736/20, за результатами розгляду апеляційної скарги керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя, вищевказане рішення суду першої інстанції скасовано, заяву ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_2 залишено без розгляду в силу наявності спору про право.

Вказані обставини свідчать, що станом на час розгляду цієї справи судом, відповідач не надала нотаріусу документів, які би свідчили про те, що вона є спадкоємцем четвертої черги, як особа, яка проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Не надано відповідачем і суду доказів того, що вона відноситься до однієї із п`яти черг спадкоємців за законом, які визначені положеннями ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

У жовтні 2024 року представник відповідача, разом із клопотанням про визнання поважними причин пропуску строку для подання доказів, подав пакет документів, які, як він зазначав у судовому засіданні, свідчать про родинні зв`язки ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_2 (т. 3 а.с. 104-131).

Разом із тим, дослідивши вказані документи, суд встановив, що вони підтверджують, що відповідач у справі є рідною донькою ОСОБА_8 , батьком якого є ОСОБА_9 , батьком якого, у свою чергу, є ОСОБА_10 , який є рідним братом чоловіка спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1165 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Тобто, для спадкування в п`яту чергу, спадкоємець повинен довести, що він є іншим родичем саме спадкодавця до шостого ступеня споріднення.

Надані представником відповідача докази свідчать про спорідненість відповідача не зі спадкодавцем ОСОБА_2 , а із її чоловіком ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами той факт, що вона має право на спадкування майна ОСОБА_2 .

Само по собі звернення відповідача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 жодним чином не впливає на існування родинних відносин із померлою та автоматично не робить її спадкоємцем за законом будь-якої черги, у тому числі четвертої, а лише вказує на волевиявлення заявника щодо отримання спадщини.

Як вже було зазначено судом, інші особи до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 не звертались.

Відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.02.2023, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено наступні актові записи:

-актовий запис про шлюб № 1316 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 12.07.1962 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

-актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 №1401 від 19.02.2016 року, складений Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-актовий запис про смерть чоловіка № 4373 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складений 20.05.1998 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Інших актових записів відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено.

Інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 22.09.2022 за № 04-45/3/832 підтверджено, що з 10.07.1985 по день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , будь-які інші особи, крім померлої, не зареєстровані.

Зазначені вище судом обставини свідчать про те, що хоча відповідач ОСОБА_1 і зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_2 , проте, вона не є особою яка має право на спадкування після померлої, так як нею не надано доказів, що вона відноситься до кола спадкоємців ОСОБА_2 будь-якої черги.

Інші особи, протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подавали, тим самим не скористалися протягом встановленого законом строку своїм правом на отримання спадщини, та відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що спадщину не прийняли.

За змістом ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Оскільки у даній справі встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , і з часу її смерті минуло більше одного року, а належні спадкоємці щодо майна померлої, які би у строк визначений Законом прийняли спадщину, відсутні, то у даному випадку спадщина, що залишилась після смерті ОСОБА_2 підлягає визнанню відумерлою та переданню у власність територіальної громади за місцем знаходження нерухомого майна.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовна заява Вознесенівської окружної прокуратури в інтересах Запорізької міської ради про визнання спадщини відумерлоює обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовзаступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Редьки Миколи в інтересах Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 38,4 кв.м., та передати його у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради (код ЄДОПОУ 04053915, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Запорізької обласної прокуратури (, юридична адреса: вул. Дмитра Апухтіна, 29а, м. Запоріжжя, 69056) судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складене і проголошене 03 липня 2025 року.

Суддя К.В. Гашук