Справа №297/1239/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О. О., при секретарі судового засідання Геревич Т.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування Берегівської міської ради Закарпатської області, про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування Берегівської міської ради Закарпатської області, про визначеня місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за місцем її проживання (перебування).

Позовні вимоги позивачкою мотивовано тим, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг від 09.05.2023 шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірвано. За час шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона є внутрішньо переміщеною особою, і більше двох років син проживає разом з нею в м. Берегове. Батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо, тривалий час знаходиться за кордоном, залишив дитину разом з нею. А тому, вона вимушена звернутися до суду із даним позовом, оскільки даний факт впливає на її батьківські права та обов`язки, а також інтереси сина. Вона проживає у квартирі де створені всі необхідні умови для проживання та виховання неповнолітньої дитини, має добрий стан здоров`я та стабільний заробіток. Проживання дитини разом з нею відповідатиме інтересам сина, який потребує постійного догляду та турботи. Вона створює для дитини належні житлово-побутові умови проживання, піклується про його здоров`я, забезпечує його духовний та розумовий розвиток. А тому, просила суд визначити місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за місцем її проживання (перебування).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву від 25.06.2025, згідно якої просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просила позов задоволити (а.с. 49).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, подав до суду клопотання від 19.06.2025, згідно якого просив судове засідання провести без його участі, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю предмета спору (а.с. 47-48).

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутістю предмета позову, оскільки між ним та позивачкою відсутній спір щодо визначення місця проживання малолітнього сина. Крім того, зазначив, що у разі наявності спору між сторонами про визначення місця проживання дитини, позивачка для вирішення спору вправі звернутися до органу опіки та піклування (а.с. 21-28).

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Берегівської міської ради Закарпатської області Бурдига Л.О. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву від 24 червня 2025 року, згідно якої просила справу розглянути без її участі (а.с. 50).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №214/3327/22 від 09.05.2023 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 9).

За час шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20 березня 2024 року (а.с. 6).

Так, позивачка ОСОБА_1 просить суд визначити місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із ним буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області за вих №1470/03-17 від 19.06.2025 щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 з 2022 року, як внутрішньо переміщеною особою в м. Берегове Закарпатської області. З метою найбільш повного та всебічого забезпечення прав та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області вважає за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 51-52).

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Верховний суд України в постанові №6-2445цс16 від 14 грудня 2016 року, висловив правову позицію, згідно якої дитина завжди залишається з матір`ю, тільки якщо батько не доведе у суді виняткових обставин неможливості цього та визначення місця проживання дитини разом з ним.

Враховуючи вищенаведене, те, що малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю, суд вважає визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем її проживання (перебування).

А тому, позовні вимоги позивачки суд вважає доведеними, такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, як просив відповідач, оскільки, як стверджує позивачка між нею та відповідачем існує спір, і даний факт впливає на її батьківські права та обов`язки, а також інтереси дитини, а тому відповідно до положень ст. 4 ЦК України, така має право на захист своїх порушених, невизнаних та спорюваних прав, свобод та законних інтересів, у зв`язку з чим наділена правом звернутися до суду із позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Крім того, доводи відповідача про те, що позивачка з метою визначенння місця проживання малолітнього сина вправі звернути до органу опіки та піклування, суд вважає безпідставними, та враховує положення ч. 1 ст. 161 СК України, згідно якого якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

А тому, суд вважає, що позивачка відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, наділена правом вибору звернутися до суду для вирішення спору щодо місця проживання малолітнього сина та обраний нею спосіб судового захисту не суперечить нормам процесуального та сімейного законодавства.

Суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь позивачки 1 211, 20 гривень судового збору, що був сплачений позивачкою при зверненні до суду (а. с. 7).

Керуючись ст. ст. 160, 161 СК України, п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007, ст. ст. 141, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України,-

рішив:

Позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем її проживання (перебування).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якої як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп., що був сплачений позивачкою при зверненні до суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр ФЕЙІР