Справа № 345/3479/25
Провадження № 2-н/345/885/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2025 р. м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» про видачу судового про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А :

04.07.2025 до Калуського міськрайонний суд Івано-Франківської області надійшла заява подана через систему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 адвокатом Сметаніковим А.В., в якій він просить видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 59837,23 грн. та середній заробіток за час затримки виплати за період з 10.04.2024 по 10.10.2024 в розмірі 75288,00 грн.

Розглянувши матеріали заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а згідно з п. 4 ч. 3 цієї ж статті до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Зі змісту ст. 117 КЗпП України вбачається, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 08 лютого 2022 року, справа № 755/12623/19, провадження № 14-47цс21, середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

При стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст. 117 КЗпП України, суддя керується постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з п. 8 розд. ІV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Нарахована заявнику середня заробітна плата за лютий та березень 2024 року становить 12548,06 грн.

Водночас, до матеріалів заяви не додано доказів кількості відпрацьованих робочих днів за вказаний період, що позбавляє суд можливості перевірити відповідність вимогам діючого законодавства зроблений розрахунок середнього заробітку, що заявлений до стягнення.

Крім того, зі заяви про видачу судового наказу встановлено, що представник ОСОБА_1 адвокат Сметаніков А.В. розраховує середній заробіток за час затримки розрахунку шляхом множення середнього заробітку на 6 місяців (включаючи і календарні дні), хоча відповідний розрахунок повинен проводитися шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року

Водночас, норми ЦПК України не передбачають задоволення заяви про видачу судового наказу частково.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До заяви про видачу судового наказу долучено квитанцію № 248833997 від 03.06.2025 на суму 242,24 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, при перевірці зарахування судового збору, станом на 09.07.2025 встановлено, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету, що перешкоджає прийняттю заяви до розгляду.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому за положеннями ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи, що заявником при зверненні до суду не вірно пораховано середній заробіток за час затримки розрахунку та не долучено докази, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також беручи до уваги, що сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» про видачу судового про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя: