Справа № 202/2195/25
Провадження № 2-о/202/127/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

в складі: судді-Бєльченко Л.А, за участі присяжних Марчук О.С., Шаховської Т.Й., розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 ., ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про усиновлення,

в с т а н о в и в :

03.03.2025 року представник заявника, адвокат Лісневський Д.О., в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпра з даною заявою.

Ухвалою судді від 07.03.2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усиновлення, прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, залучено у справі у якості заінтересованої особи Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, справа призначена до розгляду.

В обґрунтування заяви про усиновлення зазначено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2010 року. Від першого шлюбу ОСОБА_2 має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько ОСОБА_4 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто у віці вісім років ОСОБА_3 був позбавлений батьківського піклування.

Зазначено, що з 2010 року заявник проживає з ОСОБА_6 однією сім`єю, у них склалися відносини батька і сина; вони прив`язані один до одного. ОСОБА_3 називає заявника батьком. Заявник ставиться до ОСОБА_7 як до рідної дитини, утримує, виховує. Мати ОСОБА_4 не заперечує проти усиновлення заявником її сина. ОСОБА_3 також надав згоду на його усиновлення заявником. У заявником є дві доньки від першого шлюбу, які є повнолітніми.

У зв`язку з викладеним, представник заявника просив оголосити ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести до актового запису про народження ОСОБА_3 зміни, вказавши заявника батьком ОСОБА_3 , скасувати свідоцтво про народження останнього з урахуванням зазначених змін.

Під час судового розгляду представник заявника, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, заяву підтримав, просив задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 під час розгляду справи підтримав заяву про усиновлення, зазначивши, що його бажання усиновити ОСОБА_4 , 2000 року народження, саме зараз пов`язано з обставинами в державі. Зазначив, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем; він, заявник, є інвалідом другої групи, тому офіційне оформлення усиновлення буде для нього гарантією для звернення в будь-які органи в разі необхідності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , 2000 року народження. Усиновити її сина ОСОБА_1 - це була її ідея. Вона дає згоду на усиновлення заявником її сина, про що нотаріально оформила відповідну заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, є військовослужбовцем; в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_3 про згоду на усиновлення його ОСОБА_1 .

Представник Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, направлено заяву з проханням прийняти рішення у справі без висновку органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, оскільки ОСОБА_3 є повнолітнім.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про усиновлення з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 17.04.2010 року.

Від першого шлюбу ОСОБА_2 має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення її сина ОСОБА_4 , який є повнолітнім. Під час розгляду справи ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на усиновлення заявником ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 також надав нотаріально посвідчену згоду на усиновлення його ОСОБА_1 .

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 від першого шлюбу має двох доньок, які є повнолітніми.

Також заявник повідомив, що він є інвалідом другої групи, працює. Психіатричних протипоказань для усиновлення не має.

Відповідно до частини 1 статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття у свою сім`ю особи на правах дочки або сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Відповідно до статті 208 Сімейного кодексу усиновленою може бути дитина. У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена батьківського піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року з відповідними змінами роз`яснено, що у зв`язку із виключенням у СК правил норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справи цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складання заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо вже наявного фактично).

З урахуванням наведеного, надаючи оцінку обставинам по справі в цілому, приймаючи до уваги мотиви, з яких виходить заявник, бажаючи усиновити повнолітнього ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про усиновлення ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю виняткового характеру права на усиновлення.

Як встановлено, ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_2 у 2010 році, коли ОСОБА_3 було десять років, при цьому батько останнього помер у 2008 році. Проте бажання усиновити ОСОБА_3 у заявника виникло тільки зараз, мотивуючи це «обставинами в державі».

Таким чином, виняткових обставин, котрі б могли бути враховані при усиновленні повнолітньої особи, заявник не навів; судом таких обставин при розгляді справи теж не встановлено.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_3 з восьмирічного віку був позбавлений батьківського піклування, як на винятковість характеру права на усиновлення повнолітнього, судом не приймається до уваги, оскільки після смерті ОСОБА_5 , у ОСОБА_3 залишилася мати, яка його виховувала, утримувала, забезпечувала і піклувалася про нього.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволені заяви про надання дозволу на усиновлення заявником повнолітнього ОСОБА_3 .

Інші вимоги заявника носять похідний характер від первинної вимоги. Тому, відмовляючи у задоволенні заяви в частині усиновлення, суд відмовляє і у задоволені інших вимог.

Керуючись ст. ст. 4,10,13,12,81,89,259,263-265,268,313,314 ЦПК України , , суд-

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про усиновлення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя- Бєльченко Л.А.

Присяжні- Шаховська Т.Й.

Марчук О.С.