Справа № 643/6494/25
Провадження № 2/643/3587/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08.07.2025

Салтівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участі секретаря судового засідання Кизим К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року позивач ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт-Фінанс» в особі представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №491019342 від 30.01.2020 у сумі 46 507,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.01.2020 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено договір про надання кредиту 491019342 відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 34 867,44 грн. Строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 32%. АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в сумі 34 867,44 грн. Позичальник, в свою чергу, не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість та станом на 20.09.2021 її розмір складає 46 507,36 грн, з яких: 33 563,49 грн тіло кредиту; 12 943,87 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ-ФІНАНС» набуло статус кредитора за кредитним договором 491019342 від 30.01.2020 укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

Ухвалою судді від 28.04.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, правом на відзив не скористався.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив таке.

30.01.2020 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 була підписана оферта та акцепт на укладення угоди про надання кредиту №491019342 (а.с.5,6).

На підставі вказаної угоди банк надав відповідачу «Кредит готівкою» у сумі 34 867,44 грн з процентною ставкою 32,00% річних строком на 60 місяців. Дата повернення кредиту 31.01.2025. Кредит надається для повернення заборгованості за кредитним договором №592024252 від 16.10.2015 в розмірі 34 867,44 грн шляхом переказу коштів на рахунок, відкритий у АТ «Альфа Банк» (а.с.6).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку відповідача за період з 30.01.2020 по 20.09.2021 (а.с.15-18).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №491019342 від 30.01.2020 станом на 20.09.2021 заборгованість ОСОБА_1 складає 46 507,36 грн, з яких: 33 563,49 грн тіло кредиту; 12 943,87 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с.19).

20.09.2021 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №3, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 до договору (а.с.8-12).

Відповідно до п.2.2 Договору факторингу право вимоги, що відступається згідно з даним договором включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту.

Пунктом 2.3 Договору визначено, що право вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п.4.2 цього Договору (12 844 800,00 грн). В дату здійснення оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п.4.2 цього договору сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку №2 до цього Договору.

20.09.2021 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» здійснило оплату на користь АТ «Альфа-Банк» у сумі 12 844 800,00 грн відповідно до Договору факторингу №3 від 20.09.2021 (а.с.13 зворот).

В цей же день, 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» підписаний Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 20.09.2021 до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 (а.с.13).

Згідно з Випискою з додатку до Договору факторингу №3 від 20.09.2021 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги зокрема, до відповідача за кредитним договором №491019342 від 30.01.2020 у сумі 46 507,36 грн, з яких: 33 563,49 грн тіло кредиту; 12 943,87 грн заборгованість по відсоткам (а.с.14).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, до позивача перейшли права первісного кредитора АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором №491019342 від 30.01.2020 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Процентні ставки та інші відомості щодо кредиту, зазначені безпосередньо у оферті на укладення угоди про надання кредиту від 23.12.2021, яка підписана відповідачем, а тому ці умови є погодженими сторонами.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позичальнику не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів, передбачених договором.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором станом на 20.09.2021 в сумі 46 507,36 грн.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі у сумі 3028,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 9200,00 грн, стосовно якого суд зазначає таке.

Відповідно до договору про надання правової допомоги №03-07/24 від 03.07.2024, укладеному між клієнтом ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Литвиненко О. І., предметом договору є послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ, у якій клієнт є учасником (п.1.1) (а.с.20-21).

Суду надано Акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024, згідно з яким адвокатом надано клієнту юридичні послуги відповідно до Договору №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 по справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення за кредитним договором на суму 9200,00 грн (а.с.22).

Платіжною інструкцією №4952 від 01.10.2024 підтверджується сплата за послуги адвоката згідно з Договором №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 у розмірі 9200,00 грн (а.с.24).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі задоволення позову- відповідача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу в повному обсязі в сумі 9200,00 грн.

Керуючись ст.2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,280-284,289,354,355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість в сумі 46 507,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9200,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», місцезнаходження: м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя О. М. Тимош