УХВАЛА

про відмову у задоволенні відводу

Справа № 509/4737/24

Номер провадження 2-ві/495/12/25

11 липня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гелла С.В.,

за участю секретаря судового засідання Гасанзаде М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгороді-Дністровському заяву ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко Віталія Володимировича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Держави України в особі ДКС України Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. перебуває цивільна справа №509/4737/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Держави України в особі ДКС України Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

19.06.2025 року позивач подав до суду заяву про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. від розгляду вказаної справи.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що у нього виникли сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Мишко В.В., оскільки він своєю ухвалою від 04.04.2025 року, відмовив у задоволені заяви позивача, щодо призначення судової оціночної експертизи в рамках розгляду цієї цивільної справи. Окрім того, ухвалою від 13.11.2024 року суддя Мишко В.В., також вже відмовляв у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів в рамках розгляду цієї справи.

У судове засідання призначене на 11.07.2025 року сторони не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

11.07.2025 року представник заявника адвокат Гасанов К.І. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутності заявника, заяву підтримує та просить відвести суддю Мишко В.В. з підстав в ній наведених.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви суд приходить до висновку про необхідність відмовити у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1-4 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно із ст.36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу судді, серед яких він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи (п. 3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України), порушення порядку визначення судді для розгляду справи (п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України), наявність інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим та заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас оскільки обставини, вказані позивачем ОСОБА_1 в заяві про відвід судді не свідчать ні про порушення порядку визначення судді для розгляду справи, ні про порушення строків розгляду, ні про наявність обставин, що можуть викликати об`єктивні сумніви позивача в неупередженості або об`єктивності судді Мишко В.В. чи його заінтересованості в результаті розгляду справи, а підстави наведені у заяві свідчать лише про незгоду позивача з постановленими ухвалами судді в рамках розгляду справи, суд вважає, що даний відвід є необґрунтованим, а відтак не підлягає задоволенню.

Виходячи з вищевказаного, проаналізувавши матеріали справи, а саме доводи заяви позивача про відвід суд приходить до висновку, що вона належним чином не обґрунтована та фактично зводиться до незгоди з ухвалами постановленими суддею Мишко В.В.

Під час прийняття рішення про відвід по вищевказаній цивільній справі, суд також приймає до уваги положення ст.3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Підсумовуючи викладене, суд не вбачає достатніх та обґрунтованих підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Мишко В.В. від розгляду справи № 509/4737/24, яка не вмотивована та є особистою думкою заявника, оскільки не підтверджується об`єктивним даними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко Віталія Володимировича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Держави України в особі ДКС України Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Гелла