Справа №485/1359/25
Провадження № 6/485/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання - Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка справу за поданням головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чернова В. про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

08 липня 2025 року до суду надійшло вказане подання державного виконавця Чернова В. про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

У поданні державний виконавець посилається на те, що на виконанні Першого ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області з грудня 2022 року перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №3/383/222/22, виданого 30 вересня 2022 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" боргу у розмірі 47 631,67 грн., судового збору у розмірі 2481,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Зазначив, що боржником у добровільному порядку рішення суду не виконується, боржник на вимоги державного виконавця не реагує, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, а тому керуючись ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", просить суд винести рішення, яким тимчасово обмежити боржника у його праві виїзду за межі України до виконання останнім зобов`язань, покладених на нього вказаним рішенням суду.

У судове засідання представник Першого ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області не з`явився, в.о. начальника відділу Чайка А.С. подала заяву, в якій просить провести розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження, подання просить задовільнити /вх.№ЕП-1690/25-вх.від 08.07.2025 р./.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Згідно із ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно з свою власну.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України це певного виду санкція, яка може застосовуватися саме у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Саме державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2022 року старшим державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70562212 за виконавчим листом №3/383/222/22, виданим 30 вересня 2022 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" 47 631,67 грн. боргу, 2481 грн. судового збору, 2000 грн. витрат на правничу допомогу.

Листом від 15 грудня 2022 року вказану постанову надіслано на адресу боржника: АДРЕСА_1 , що є його зареєстрованим місцем проживання.

Постановами державних виконавців від 18 та 19 вересня 2023 року накладено арешти на кошти боржника та належне йому майно.

З акту державного виконавця від 20 вересня 2024 року вбачається, що виходом за місцем проживання боржника державний виконавець встановив, що боржник проживає у АДРЕСА_1 , на момент складення акту боржник за місцем проживання відсутній.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 03 жовтня 2023 року ОСОБА_2 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Разом з тим, державним виконавцем не було надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником своїх обов`язків по сплаті боргу та його наміру ухилятися від виконання покладених на нього зобов`язань. Так само не надано доказів на підтвердження вчинення боржником дій, які б перешкоджали виконанню судового рішення, та наявності у нього можливості таке рішення виконати. У матеріалах подання відсутні докази направлення та отримання боржником викликів державного виконавця.

Із змісту подання державного виконавця вбачається, що державним виконавцем періодично здійснювалося списання коштів з арештованих рахунків боржника.

Сама по собі наявність невиконаного судового рішення не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржника.

Яким чином обмеження боржника у виїзді за межі України сприятиме виконанню судового рішення державним виконавцем не зазначено.

Оскільки державним виконавцем не наведено доказів свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення, а також обов`язків боржника у виконавчому провадженні, існування фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.258, 260-261, 441 ЦПК України, суд

постановив:

Подання головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чернова В. про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 за межі України - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити до Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя І.А.Квєтка