Справа № 502/1036/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтовання поданого позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 .

При житті ОСОБА_2 належало 67/100 частин та позивачу 33/100 частин житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з:

- 67/100 частин житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту, складеного Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , в цілому складається з: житлового будинку літ. «А1» (житловою площею 23,0 кв.м. та загальною площею 44,2 кв.м.), літньої кухні літ. «Б1», убиральні літ. «В», надвірних споруд - №1-4, І.

Позивач, будучи дочкою померлого ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину фактично, оскільки проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою на день його смерті.

Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини після померлого батька, позивач отримала усне роз`яснення щодо неможливості оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, так як було виявлено відсутність всіх необхідних правовстановлюючих документів та їй було рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання.

Оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивач не має можливості.

В зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на весь житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А1» (житловою площею 23,0 кв.м. та загальною площею 44,2 кв.м.), літньої кухні літ. «Б1», убиральні літ. «В», надвірних споруд - №1-4; І, в тому числі на 33/100 частин, як за власником та на 67/100 частин, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , зареєстрованого 24.05.1952 року та виданого повторно 25.10.2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що було складено відповідний актовий запис №207 від 24.05.1952 року. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , /а.с. 5/.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 27.05.2025 року наданого Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , зареєстрували шлюб 29.04.1976 року, про що було складено відповідний актовий запис №66. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_6 », /а.с.7/.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу зареєстрованого 09.11.1994 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та виданого повторно 17.09.2019 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що шлюб між чоловіком ОСОБА_5 та дружиною ОСОБА_1 розірвано 09.11.1994 року, про що було складено відповідний актовий запис №404. Після державної реєстрації розірвання шлюбу дружині присвоєне залишено прізвище « ОСОБА_6 », /а.с.8/.

Згідно копії рішення нарсуду Кілійського району Одеської області від 03.05.1989 року по справі №2-295 встановлено, що позов задоволено. Виділено ОСОБА_3 в домоволодінні по АДРЕСА_1 на праві особистої власності та в конкретне користування з житлового будинку лі. «А» приміщення №1 та №2, загальною корисною площею 186 м. кВ. на суму 1147 руб., частину навісу літ «а» на 88 руб., частину огорожі №1 на 108 руб., частину огорожі №2 на суму 26 руб., водопровід №5 на 141 руб., частину замощень №6 на суму 23 руб., хвіртку №7 на 17 руб., а усього на загальну суму 1550 руб чи 33/100 частин домоволодіння. До цього виділяється у конкретне користування земельна ділянка двору площею 250 кв.м. з окремими виходом на АДРЕСА_1 . Відповідачу ОСОБА_2 виділити на праві особистої власності та в конкретне користування з житлового будинку літ. «А» приміщення №3 та №4 загальною та корисною площею 21,1 м. кВ. на суму 1309 руб., веранду літ. «а» на 185 руб., частину навісу літ. «а» на 41 руб., кухню літ. «Б» на 976 руб., веранду літ. «б» на 321 руб., убиральню літ. «в» на 41 руб., частину огорожі №1 на 81 руб., частину огорожі №2 на 25 руб., огорожу №3 на 22 руб., колодязь №4 на 60 руб., частину замощень №6 на 39 руб., усього на суму 3100 руб., що складає 67/100 частин домоволодіння. До цього виділяється в конкретне користування земельні ділянка площею 763 кв.м. з окремим виїздом на вул.. Т. Шевченко, /а.с.9/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , зареєстрованого 05.01.1990 року та виданого повторно 18.10.2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 5 від 05.01.1990 року, /а.с.6/.

Згідно повідомлення Одеського державного нотаріального архіву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 1716/01-20 від 03.07.2025 року вбачається, що за результатами перевірки Алфавітних книг спадкових справ Болградської РДНК та Кілійської РДНК за період з 1990 по 2015 рік, відомості щодо заведення спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81655241 від 25.06.2025 року.

Згідно технічного паспорту, складеного 01.04.2025 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , в цілому складається з: житлового будинку літ. «А1» (житловою площею 23,0 кв.м. та загальною площею 44,2 кв.м.), літньої кухні літ. «Б1», убиральні літ. «В», надвірних споруд - №1-4; І, /а.с.11-13/.

Згідно довідки № 341 від 07.05.2025 року виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» вбачається, що розташований в АДРЕСА_1 , на підставі рішення суду справа №2-295, видане Кілійським районним судом Одеської області 03.05.1989 р., зареєстроване Кілійським БТІ в реєстр кн.. 17, стор. 3, реєстр №5687 на праві власності належить ОСОБА_2 67/100 частин та ОСОБА_3 33/100 частин, /а.с.10/.

Згідно акту по встановлення фактів від 14.07.2025 року, складеного депутатом Кілійської міської ради встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, проживали однією сім`єю, доглядала за ним у зв`язку зі станом здоров`я, а після смерті здійснювала його поховання. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , вступила в фактичне управління спадковим майном частиною житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , з того часу постійно проживає в даному будинку та за даною адресою.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про належність житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 67/100 частин та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 33/100 частин.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вказує на те, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України (1963 р.), що діяв на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту прийняття спадщини позивачем після померлого батька ОСОБА_2 , адже, згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття. Отже, фактично з моменту смерті спадкодавця, позивач по справі, вважається такою, що прийняла спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Як зазначено в п. п. 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 527, 529, 549 ЦК УРСР, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на весь житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А1» (житловою площею 23,0 кв.м. та загальною площею 44,2 кв.м.), літньої кухні літ. «Б1», убиральні літ. «В», надвірних споруд - №1-4; І, в тому числі на 33/100 частин, як за власником та на 67/100 частин, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан