П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 липня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Мацунича М.В., Джуги С.Д.,

за участі секретаря Гусонька З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колеста», в інтересах якого діє адвокат Сочка Віталій Іванович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2025 року (головуюча суддя Хамник М.М.) у справі №308/17048/23, за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Колеста» про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колеста», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехман Олександр Анатолійович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та процесуальні рішення суду першої інстанції

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в Ужгородський міськрайонний суд із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колеста» про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Вказаний позов було прийнято міськрайонним судом до розгляду. У ході провадження у справі ухвалою місцевого суду витребовувались додаткові докази, а також 27.03.2024 по справі було призначено комплексну судову почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів, на вирішення експертів поставлено ряд питань. Провадження у справі було судом зупинено на час проведення експертизи.

У жовтні 2024 року на адресу суду надійшов висновок судової почеркознавчої експертизи і технічної експертизи документів №1803, 1899 від 14.10.2024, у зв`язку з чим ухвалою місцевого суду від 22 жовтня 2024 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання.

10.02.2025 до суду першої інстанції від представника позивача Керецман Н.В. надійшла заява про залишення без розгляду позовної заяви, керуючись нормою ч. 5 ст. 257 ЦПК.

Ухвалою суду від 10.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колеста», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехман Олександр Анатолійович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним залишено без розгляду.

24.02.2025 представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Колеста» - адвокат Сочка В.І. подав до суду клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача, у якому просив стягнути з позивача на користь відповідача 15 000,00 грн., а саме витрат на правову допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Колеста» - адвоката Сочки В.І. - про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача у даній цивільний справі відмовлено

Ухвала суду мотивована тим, що відповідач не довів необґрунтованості дій позивача, а заява про залишення позову без розгляду не може бути розцінена як необґрунтовані дії позивача, оскільки це його право, яке не містить обмежень у його реалізації. Судом також не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача та представником відповідача про таке не заявлялось. Суд врахував, що витрати на правову допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема, права на подання відзиву, представництво інтересів в суді. А також те, що за ініціативи позивача у справі проводилась почеркознавча експертиза і технічна експертиза документів, витрати за проведення яких взято на себе позивачем.

Узагальнені доводи апеляційної скарги, позиція інших учасників справи

Не погодившись із вказаною ухвалою місцевого суду відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Колеста» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 03.03.2025 та прийняти нову постанову, якою клопотання ТОВ «Колеста» про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтований дій позивача - задовольнити.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права.

Стверджує, що з огляду на обрані ОСОБА_1 підстави позову та, відповідно, предмет доказування у даній справі, вона, звертаючись із позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації та усунення перешкод у праві власності безумовно знала, розуміла та усвідомлювала, що довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. 11.04.2019, зареєстрованою у реєстрі за № 806, уповноважила ОСОБА_2 бути її представником, в т.ч. з питань відчуження належного їй нерухомого майна, а заявою від 18.07.2022, посвідченою нотаріусом Угорщини, додатково підтвердила, що довіреність від 11.04.2019 є дійсною, нею не скасована та не відмінена.

Вважає, що ОСОБА_1 подала завідомо безпідставний позов, зазначивши в такому, що квартиру АДРЕСА_1 вона особисто нікому не продавала і нікого на це не уповноважувала. ОСОБА_1 категорично заперечила підписання нею довіреності на ім`я ОСОБА_2 , посвідченої 11.04.2019 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А., зареєстрованої у реєстрі за № 806, а також виконання нею відповідних записів у журналі реєстрації нотаріальних дій. Втім, зазначає апелянт, що за клопотанням позивача було призначено комплексну судову почеркознавчу експертизу і технічну експертизу документів, висновком якої від 14.10.2024 за №1803, №1899-Е встановлено, що рукописний запис у графі «Підпис», а саме, « ОСОБА_1 », та підпис у графі «Підпис», розміщений після рукописного запису « ОСОБА_1 » на довіреності від 11.04.2019, зареєстрованої у реєстрі за № 806, посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А., виконані ОСОБА_1 рукописний текст « ОСОБА_1 », а також розміщений після нього підпис у графі № 806, де зареєстровано довіреність від 11.04.2019 в Журналі реєстрації нотаріальних дій виконані ОСОБА_1 . Після отримання висновку експертизи, який повністю спростував позицію ОСОБА_1 , представник Позивача подала до суду заяву про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Апелянт вважає, що дані обставини беззаперечно вказують на необгрунтованість дій позивача та зловживання нею правом на звернення до суду.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу відповідача до апеляційного суду не надходило.

Межі розгляду справи апеляційним судом

Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга. підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем ОСОБА_1 заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колеста», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехман Олександр Анатолійович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21 листопада 2023 року задоволено клопотання відповідача ТОВ «Колеста» про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу Закарпатської області Селехман Олександра Анатолійовича (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Собранецька, 8-4) оригінали для огляду та належним чином завірені копії всіх документів, які стали підставою для оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 09.08.2022, а саме: довіреність за реєстровим номером 806, посвідчену 11.04.2019 приватним нотаріусом Селехман О.А. та довіреність за реєстровим номером 984, посвідчену 10.06.2020 (а.с.59 том1).

27 листопада 2023 року ТОВ «Колеста» було подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с.61-68 том1).

14 грудня 2023 року приватний нотаріус Ужгородського нотаріального округу Закарпатської області Селехман Олександр Анатолійович на виконання ухвали суду від 21.11.2024 надав витребувані копії документів (а.с.72-140 том1).

05 січня 2024 року представником відповідача ТОВ «Колеста» адвокатом СочкаВ.І. було подано додаткові пояснення по справі. У заяві зазначено, що аналіз наданих приватним нотаріусом документів свідчить про те, що покладені в основу позовних вимог твердження не відповідають фактичним обставинам справи і підстави для задоволення позову відсутні (а.с.148б-151 том1).

30 січня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Керецман Н.В. було подано клопотання про призначення комплексної судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів (а.с.152-154 том 1).

Вбачається, що судом першої інстанції, в судових засіданнях 23.02.2024 та 08.03.2024 було відібрано експериментальні взірці підпису та письмового тексту позивачки ОСОБА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27.03.2024 у вказаній справі призначено комплексну судову почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів, на вирішення експертів поставлено ряд питань. Проведення експертизи доручено Львівському наукової-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.5-8 том 2)

21 жовтня 2024 року до суду першої інстанції надійшов висновок експерта судової почеркознавчої експертизи і технічної експертизи документів №1803, 1899 від 14.10.2024, висновками якого було встановлено, що рукописні записи у графах на документах, щодо яких проводилась експертиза виконані ОСОБА_1 (а.с.63-85 том 2).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22 жовтня 2024 року провадження у вказаній справі поновлено та призначено підготовче судове засідання.

10.02.2025 представником позивача адвокатом Керецман Н.В. до місцевого суду було подано заяву про залишення без розгляду позовної заяви, керуючись нормою ч. 5 ст. 257 ЦПК. У заяві адвокатом зазначено, що наслідки залишення позову без розгляду, позивачу ОСОБА_1 роз`яснені та зрозумілі (а.с.110-111 том2).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колеста», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехман Олександр Анатолійович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним залишено без розгляду.

24.02.2025 представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Колеста» - адвокат Сочка В.І. подав до суду клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача, у якому просить стягнути з позивача на користь відповідача 15 000,00 грн. - витрати на правову допомогу.

Застосовані норми права та мотиви апеляційного суду

Згідно із ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як визначено ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст.142 ЦПК України (ч.ч.5,6) у разі, зокрема, залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому випадку суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти нів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу. Відповідно до ч. 9 ст 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 521/3011/18.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Під зловживанням процесуальними правами розуміється особлива форма цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, які зазначені у частині 2 статті 44 ЦПК України, зокрема - подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Як вбачається з роз`яснень п.38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Меншаков проти України» №377/02 п.52 рішення від 08.04.2010, суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом.

Отже, для компенсації витрат за рахунок позивача при залишенні позову без розгляду відповідачу слід довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. Однак, такі обставини відповідачем не доведені.

Звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть однозначно свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами. Дана обставина потребує доведення особою, яка заявляє про недобросовісність дій позивача.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представника відповідача Сочки В.І. про компенсацію судових витрат з позивача суд першої інстанції вважав, що клопотання представника відповідача не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивача, заява позивача про залишення позову без розгляду не може бути розцінена як необґрунтовані дії позивача, оскільки це його право, яке не містить обмежень у його реалізації. Під час розгляду справи судом не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача та представником відповідача про таке не заявлялось. Крім того, витрати на правову допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема, права на подання відзиву, представництво інтересів в суді. Суд вважав не доведеним, що позивач діяв недобросовісно, зловживав своїми процесуальними правами та подав до суду необґрунтований позов.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Саме по собі звернення з позовом до суду та подальше подання заяви про залишення такого позову без розгляду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені.

Звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Під час розгляду справи судом жодні дії позивача не визнавалися недобросовісними та не було встановлено зловживання з боку позивача своїми процесуальними правами.

Згідно ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги на рахунок держави.

Витрати на професійну правничу допомогу виникли у відповідача не внаслідок необгрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема, представництво адвокатом його інтересів у суді.

Висновки апеляційного суду

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що представником відповідача не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача чи зловживання його процесуальними правами були здійснені в ході розгляду справи, а тому відсутні підстави для стягнення з позивача витрат відповідача на правову допомогу, оскільки звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами. Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 368, п.1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колеста», в інтересах якого діє адвокат Сочка Віталій Іванович залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 липня 2025 року.

Головуюча:

Судді: