Справа №293/770/25
Провадження № 2/293/487/2025
УХВАЛА

10 липня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про нарахування додаткової винагороди

ВСТАНОВИВ:

07.07.2025 адвокат Сидорчук М.В. як представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про нарахування додаткової винагороди, за змістом якої просить:

зобов`язати відповідача нарахувати та включити у звіт про здійснені відрахування та виплати відносно ОСОБА_2 у графі "нарахована заробітна плата, інші доходи (виплати)" - 100 000 грн додаткової винагороди, який подати до Житомирського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ).

Позивач підставою позову зазначає протиправність дій відповідача, що полягають у непроведенні нарахувань грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця у виді додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн для утримання аліментів, що призводить до порушення права позивача.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 4 КАС України визначає, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 7 ч.1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Перелік суб`єктів владних повноважень, вказаних у п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України не є вичерпним (абсолютним) оскільки у адміністративно-правові відносини можуть вступати й інші суб`єкти владних повноважень, не передбачені цією нормою, наприклад, такими суб`єктами владних повноважень є військова частина, митниця, прикордонний загін тощо.

Відповідно до пп. 2-4 ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

Як визначено ст. 3 Закону України "Про Збройні Сили України", кожна військова частина підпорядкована, серед іншого, командуванню певного виду військ Збройних Сил України та відповідно, як частина організаційної структури Збройних Сил України наділена певними владними функціями, зокрема, приймати рішення, видавати накази, здійснювати контроль за дотриманням військової дисципліни, проводити службові розслідування та приймати інші рішення, що мають юридичні наслідки для військовослужбовців та інших осіб, що перебувають у сфері її впливу.

Отож, військова частина, як складова частина Збройних Сил України, може виступати суб`єктом владних повноважень, здійснюючи управлінські функції та приймаючи рішення, що мають юридичні наслідки.

У даному випадку, військова частина НОМЕР_1 (відповідач) підпорядкована командуванню Збройних Сил України, до дискреційних повноважень якої безпосередньо віднесено, облікування та нарахування грошового забезпечення за несення служби військовослужбовців, що перебувають у їх підпорядкуванні, в тому числі, зниклих безвісти.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто адміністративні суди розглядають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо - розпорядчої діяльності публічних органів.

Відповідно до частини 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01 березня 2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

З наведеного слідує, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачаться із матеріалів позовної заяви, предметом позову є визнання дій суб`єкта владних повноважень - військової частини протиправною та зобов`язання вказаного суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Тобто із змісту заявлених вимог слідує, що між сторонами виник спір щодо захисту прав, свобод і інтересів фізичної особи (позивача) у відносинах з суб`єктом владних повноважень, на якого державою покладено здійснення владних управлінських функцій, які за своїм змістом є публічно-правовими відносинами, тому відповідно до ст. 19 ЦПК України даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, суд звертає увагу, що цивільні відносини - це особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, відсутності між ними відносин влади та підпорядкування. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців;оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум;оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак, ураховуючи суб`єктний склад учасників справи, суть спору, суд уважає, що цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та має вирішуватися адміністративним судом, а саме окружним адміністративним судом, тому відмовляє у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 .

Відповідно до положень п.3 ч.1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 186, 258-261, 293, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про нарахування додаткової винагороди, на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до суду з позовом у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана: 10.07.2025

Суддя Людмила ЛОСЬ