Справа № 296/7644/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 липня 2025 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Лілія Миколаївна, дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а :

14 липня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, приходжу до висновку про залишення позовної заяви без руху з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими Цивільним процесуальним Кодексом України.

Згідно зі ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 чинного ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до системного аналізу положень ст.27, 28 ЦПК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» місце проживання або перебування особи в Україні повинно бути зареєстроване в установленому законом порядку.

Обґрунтовуючи вибір підсудності, позивач покликається на ст. 27 ЦПК України. Позивач зазначає, що останньою відомою адресою проживання відповідача є: АДРЕСА_1 .

При цьому, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позов не містить жодного доказу того, що відповідач будь-коли був зареєстрований та проживав в Корольовському районі міста Житомира. Підстав для застосування до спірних правовідносин правил альтернатиної підсудності, передбачених ст. 28 ЦПК України, не вбачається, оскільки позивач ОСОБА_1 не зареєстрована в м. Житомирі. Самої вказівки у позовній заяві про останнє відоме місце проживання відповідача без документального підтвердження такої обставини є недостатнім для вирішення питання про територіальну підсудність спору відповідному суду. Протилежний до висловленого судом висновок фактично надає особі право звернутися до будь-якого суду в Україні без необхідності доведення територіальної юрисдикції певного спору відповідному суду.

Отже, позивач документально не підтвердила відомості про останнє відоме місце проживання відповідача.

Крім того, слід зазначити, що питання з`ясування місця проживання відповідача впливає не лише на визначення підсудності спору, але й на можливість судом належного виконання вимог процесуального закону щодо повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, надіслання йому копії позовної заяви з додатками, судової повістки з повідомленням про розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

Наведене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до якого позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Наведені вимоги процесуального закону належним чином не виконані, оскільки в позовній заяві не зазначено РНОКПП відповідача, його номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Установлено, що позовна заява також не відповідає вимогам пунктів 6 - 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки не містить: 1) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; 2) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 3) зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 4) попереднього (орієнтовного) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 5) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст.185 ЦПК України).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И ЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК