ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20521/24

Провадження № 22-ц/820/1397/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/20521/24 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2025 року в складі судді Продана Б.Г. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на її користь страхове відшкодування у розмірі 89 250 грн, пеню у розмірі 5 559 грн 84 коп, 3% річних у розмірі 629 грн 14 коп, інфляційні втрати у розмірі 2510 грн 78 коп.

На підтримання заявлених позовних вимог посилалася, що 30 січня 2024 року, близько 10 год. 00 хв., водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Н-03, сполученням «Житомир-Чернівці», зі сторони м. Хмельницького, навпроти магазину «Будматеріали», не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення із автомобілем марки «Opel» моделі «Vectra», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, рухаючись попереду у попутному напрямку, зупинилася до повної зупинки, так як мала намір виконати маневр лівого повороту, однак, надавала перевагу у русі зустрічним учасникам дорожнього руху, після зіткнення, автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra», у некерованому стані, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем марки «Peugeot» моделі «Partner», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався у зустрічному напрямку. За даним фактом було зареєстроване кримінальне провадження 0000360.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди було завдано здоров`ю двом особам, які були визнані потерпілими у кримінальному провадженні, а також транспортним засобам, серед яких і транспортний засіб марки «Opel» моделі «Vectra», д.н.з. НОМЕР_2 , що, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не було визнано потерпілою та вона не була учасником кримінального провадження.

Транспортний засіб марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , був застрахований в ПАТ «НАСК» згідно полісу № АТ4348074.

З відповіді ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на адвокатський запит № 18/24 позивачці стало відомо про те, що станом на момент подання цієї заяви, відповідальність страхової компанії за шкоду заподіяну майну становить 160 000 грн. Матеріальна шкода, завдана ОСОБА_2 , не відшкодовувалась, з посиланням на наявність у нього страхового полісу та що таку шкоду має відшкодовувати страхова компанія.

У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із Повідомленням про ДТП та Заявою про виплату страхового відшкодування від 31.01.2024 року, якою просила страхову компанію сплатити кошти страхового відшкодування які перерахувати за банківськими реквізитами ОСОБА_1 . Оскільки ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не надавала інформації щодо страхової справи, представник ОСОБА_1 адвокат Бейлик А.Б. звернувся до Страховика із Адвокатським запитом № 18/24 від 21.03.2024 року, яким просив надати копії матеріалів, що містяться в страховій справі, копію здійсненого ПАТ «НАСК «ОРАНТА» або оцінювачем розрахунку (калькуляції, звіту про оцінку або іншого документу) матеріальних збитків завданих транспортному засобу марки «Opel» моделі «Vectra», д.н.з. НОМЕР_2 , що, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_1 . У відповіді на запит страховик зазначив, що, нібито огляд транспортного засобу позивачки не проводився, оскільки страховику не було надано його для огляду, у зв`язку із його перебуванням на Спеціальному майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Шухевича, 120Д). Отже, з моменту подання заяви до страховика і по день звернення до суду позивачці так і не виплачено страхове відшкодування внаслідок заподіяння шкоди її транспортному засобу. У зв`язку з не прийняттям жодного рішення та виплати страхового відшкодування, у визначений законом строк, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь нараховану суму пені, 3% річних та інфляційні втрати.

У лютому 2025 року позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на її користь страхове відшкодування у розмірі 73 472 грн 65 коп, 4000 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу, 15389 грн. 85 коп. пені, 1741 грн. 18 коп. 3 відсотка річних, 7660 грн. 53 коп. інфляційних витрат, а всього 102263 грн. 65 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року, позов задоволено, стягнуто з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 73472 грн. 65 коп., 4000 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу, 15389 грн. 85 коп. пені, 1741 грн. 18 коп. 3 відсотка річних, 7660 грн. 53 коп. інфляційних витрат, а всього 102263 грн. 65 коп.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 , стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 судовий збір на суму 1211,20 грн, витрати на проведення експертизи на суму 12000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

ПАТ «НАСК «Оранта» не погодилося з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року та додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2025 року просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт вказує, що дійсно 30 січня 2024 року, сталася ДТП наслідок якого автомобіль позивачки зазнав значних механічних ушкоджень, 01 лютого 2024 року надійшло повідомлення про ДТП від КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня Ярмолинецької селищної ради, а 31 січня 2024 року позивачкою подано до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування. Однак позивачем не забезпечено представнику аварійному комісару ПАТ НАСК «Оранта» доступу до автомобіля для огляду та складання документів на виконання положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», про що було вказано у відповіді на запит представника позивачки, крім того вказано, що страхова справа знаходиться на етапі врегулювання. Станом на сьогоднішній день огляд пошкодженого автомобіля представником страхової компанії не проводився. Також вказує апелянт, що суд поклав на них обов`язок щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП незважаючи на те що кримінальне провадження не було закінчено, а отже не встановлено безспірно заподіяння шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, наявності у водіїв транспортних засобів можливості уникнути ДТП, дотримання Правил дорожнього руху, тощо. Таким чином, сторони у даній справі є сторонами деліктного зобов`язання, поєднаного з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а відтак поза увагою суду залишилися обставини щодо відшкодування шкоди не тільки відповідачем, а у інших осіб, в тому числі безпосереднього заподіювача шкоди, тому на даний час неможливо зробити однозначний висновок щодо обов`язку лише страхової компанії відшкодовувати завдану шкоду, відтак заявлені позовні вимоги є передчасними. Також, апелянт просить скасувати і ухвалене судом додаткове рішення, як наслідок скасування рішення по суті справи.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 подали відзив на апеляційну скаргу, вказують, що рішення суду першої інстанції є законними та обґрунтованими, оскільки судом досліджено всі обставини справи та надано їм відповідної правової оцінки і в межах доводів апеляційної скарги відсутні підстави для його скасування. ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із Повідомленням про ДТП та Заявою про виплату страхового відшкодування від 31.01.2024 року. Однак отримала відповідь у якій страховик зазначив, що, нібито, огляд транспортного засобу позивачки не проводився, оскільки страховику не було надано його для огляду, у зв`язку із його перебуванням на Спеціальному майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: м. Хмельницький, вул. Шухевича, 120Д. Проте, в журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених ВЗРСМ ЦЗ ГУНП в Хмельницькій області вказано, що 19.02.2024 р. о 13.30 год. штрафмайданчик відносно ТЗ Opel Vectra відвідали наступні особи: ОСОБА_6 (син власниці ТЗ), ОСОБА_1 (власник ТЗ) та ОСОБА_7 (працівник/ страховий комісар ВП Хмельницької обласної дирекції ПАТ «НАСК «ОРАНТА»). Той факт, що ОСОБА_7 є страховим комісаром ВП Хмельницької обласної дирекції ПАТ «НАСК «ОРАНТА» підтверджується Повідомленням про ДТП та Заявою про страхове відшкодування реєстраційний № 1543, що прийнята на реєстрацію працівником Хмельницької ОД ОСОБА_7 та проставлений підпис даної особи, аналогічний підпису в Журналі штраф майданчика. Також, що ОСОБА_7 є працівником ВП Хмельницької обласної дирекції ПАТ «НАСК «ОРАНТА» підтвердила і представник Відповідача в судовому засіданні. Отже, твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що їм не було надано для огляду ТЗ є повністю необґрунтованими та спростовуються вищевказаним та наявними в матеріалах справи доказах. Таким чином, ОСОБА_1 з моменту подання Заяви про виплату страхового відшкодування і по день звернення до суду із цією позовною заявою, не отримала а ні відповіді, а ні коштів самого страхового відшкодування.

Отже, як вірно встановив суд першої інстанції на підставі висновку експерта № 24/24-2 від 27.12.2024 року розмір страхового відшкодування є наступним: 78 908,58 грн. (вартість ТЗ до ДТП) - 5 435,93 грн. (вартість ТЗ після ДТП) = 73 472,65 грн. Відповідачем дана оцінка розміру страхового відшкодування під сумнів не ставилась, як і розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат на заборгованість у розмірі 73472, 65 грн. Всього було нараховано та стягнуто судом 24 791, 56 грн, з яких: пеня 15389, 85 грн, відсотки річні 1741,18 грн, інфляційні втрати 7660,53 грн.

Що стосується доводів апеляційної скарги про скасування додаткового рішення у справі, то ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не скористалось своїм правом на клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу і відповідач не мав заперечень щодо цих правовідносин в суді першої інстанції.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої змінити.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставою для зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 30 січня 2024 року, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_5 , який належить КНП "Ярмолинецька багатопрофільна лікарня", на 197 км автодороги Н-03 Житомир-Чернівці, рухаючись зі сторони м. Хмельницького в напрямку селища Ярмолинці Хмельницького району Хмельницької області, навпроти магазину "Будматеріали", що неподалік с. Скаржинці Хмельницького району Хмельницької області, в порушення п. 12.3. Правил дорожнього руху при виникнення перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможній був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля із задньою частиною автомобіля марки "Opel Vectra" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який знаходився попереду у попутному напрямку в цій же смузі руху нерухомо, так як мав намір виконати маневр попороту ліворуч. Після зіткнення автомобіль "Opel Vectra" д.н.з. НОМЕР_2 у некерованому стані виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем марки "Peugeot Partner" д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля "Fiat Ducato" ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я - понад 21 день, а автомобіль "Opel Vectra" д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу в даній цивільній справі ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження.

В зв`язку з отриманими пошкодженнями даного автомобіля його власник позивач ОСОБА_1 понесла витрати в сумі 4 000 грн на евакуації пошкодженого транспортного засобу з місця ДТП,

За даним фактом в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 30 січня 2024 року було зареєстроване кримінальне провадження 0000360.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_5 була застрахована НАСК «Оранта», поліс серії АТ 4348074, ліміт страхового відшкодування за майнову шкоду 160000 грн.

31 січня 2024 року потерпіла ОСОБА_1 як власник пошкодженого в ДТП автомобіля "Opel Vectra" д.н.з. НОМЕР_2 , подала до НАСК «Оранта», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_5 повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування майнової шкоди.

Однак страховик не сплатив за даною заявою позивачу жодних грошових коштів та не прийняв жодного рішення, а тому в липні 2024 року позивач звернулась до суду з даним позовом про стягнення з НАСК «Орната» страхового відшкодування, завданої позивачу майнової шкоди внаслідок ДТП з вини водія застрахованого автомобіля Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_5

Згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи № 24/24-2 від 27.12.2024 р., проведеної в суді першої інстанції який знаходиться в матеріалах справи, вартість матеріального збитку, завданого власнику ОСОБА_1 колісного транспортного засобу Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 30 січня 2024 р., станом на дату ДТП, становить: 78 908,58 грн. Вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей на момент ДТП, станом на дату ДТП, становить: 492 603,51 грн. Ринкова вартість КТЗ Opel Vectra без урахування аварійних пошкоджень на момент ДТП, яка сталася 30 січня 2024 р., станом на дату ДТП, становить: 78 908,58 грн. Ринкова (утилізаційна) вартість КТЗ Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням аварійних пошкоджень на момент ДТП, яка сталася 30 січня 2024 р., станом на дату ДТП, становить: 5 435,93 грн.

06 лютого 2025 року представник позивача разом із заявою про збільшення позовних вимог надав суду ухвалу Ярмолинецького районного суду від 30 вересня 2024 року за кримінальним провадженням № 0000360.

Даною ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.09.2024 року в справі № 689/1439/24 було встановлено вищевказані обставини та вину водія ОСОБА_2 у вчиненому ДТП і звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням із потерпілими (що отримали тілесні ушкодження внаслідок ДТП), кримінальне провадження закрито.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування».

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час виникнення спірних правовідносин регламентував Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), який є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинний в редакції на час виникнення спірних правовідносин.

В відповідно до норм ст.5 ЦК України це закон підлягає застосуванню при вирішенні даного спору.

Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За нормами ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 9 цього ж Закону страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

У відповідності до ст. 22 Закону України №1961-IV " у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За нормами ст.ст. 28, 29, 30 Закону №1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно, ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик отримавши повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, мав не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, прийняти відповідне рішення та здійснити виплату коштів, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку

Відтак право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18)).

Враховуючи встановлені судом обставини, фізичне пошкодження транспортного засобу потерпілого, ремонт якого економічно необґрунтованим та перевищує вартість автомобіля на час ДТП, звернення позивача до страхової компанії з відповідною заявою про страхове відшкодування у встановлений строк та норми чинного законодавства суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 73472,65 грн. вартості пошкодженого автомобіля на час ДТП та 4000 грн. на евакуація транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги, що представник страхової компанії не оглянув пошкоджений автомобіль з причин незабезпечення потерпілою особою можливості такого огляду, що позбавляє можливості страхову компанію нарахувати та виплатити страхове відшкодування слід відхилити.

Так судом на підставі відповіді Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 29.07.2024 р., встановлено, що відповідно до Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених ВЗРСМ ЦЗ ГУНП в Хмельницькій області вказано, що 19.02.2024 р. о 13.30 год. штрафмайданчик відносно ТЗ Ореl Vectra відвідали наступні особи: ОСОБА_6 (син власниці ТЗ), ОСОБА_1 (власник ТЗ) та романі ОСОБА_10 (працівник/страховий комісар ВП Хмельницької обласної дирекції ПАТ «HACK «ОРАНТА»).

Тобто позивач надала працівнику/страховому комісару ВП Хмельницької обласної дирекції ПАТ «HACK «ОРАНТА» можливість оглянути автомобіль.

Крім того в ході розгляду справи в суді першої інстанції було призначено судову експертизу пошкодженого автомобіля, висновок якої відповідач не заперечив, з ним фактично погодився та при цьому представник відповідача за бажанням міг бути присутнім при огляді автомобіля експертом та самостійно оглянути автомобіль.

В той же час стягуючи з відповідача на користь позивача пеню, 3 % річних та інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання суд першої інстанції допустив помилку.

Так при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Згідно із статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За правилами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За частиною першою статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Тобто відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та частиною другою статті 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

У справі, яка переглядається, встановлено, що за фактом ДТП в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 30 січня 2024 року було зареєстроване кримінальне провадження 0000360, досудове розслідування було закінчено і справу направлено на розгляд до суду .

06 лютого 2025 року представник позивача разом із заявою про збільшення позовних вимог надав суду ухвалу Ярмолинецького районного суду від 30 вересня 2024 року за кримінальним провадженням № 0000360.

Даною ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.09.2024 року в справі № 689/1439/24 було встановлено вищевказані обставини та вину водія ОСОБА_2 у вчиненому ДТП і звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням із потерпілими (що отримали тілесні ушкодження внаслідок ДТП), кримінальне провадження закрито.

Отже перебігу строку для прийняття страховиком рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування припинився до дати набрання рішенням у кримінальній справі законної сили та повідомлення про даний факт страховика, як це передбачено абзацом 4 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В матеріалах справи відсутні дані, коли відповідач самостійно дізнався про ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.09.2024 року в справі № 689/1439/24, натомість є дані, що дана ухвала була направлена відповідачу представником позивача 05 лютого 2025 року, однак коли отримання дані відсутні.

Тобто саме з даного часу у відповідача поновився строк для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Між тим за змістом заяви про збільшення позовних вимог пеня, 3 % річних та інфляційні втрати нараховані позивачем в період з 01.05.2024 року по 13.02.2025 року.

Таким чином, у діях страховика відсутня вина у простроченні виплати страхового відшкодування в період з 01.05.2024 року по 13.02.2025 року, що передбачає можливість застосування штрафних санкцій, оскільки відповідно до абзацу 4 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик скористався своїм правом, передбаченим законом, для припинення перебігу строку для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, а тому такий строк розпочався з моменту отримання страховиком ухвали Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.09.2024 року в справі № 689/1439/24 яка йому була направлена представником відповідача 05.02.2025 року, а за період після отримання відповідної ухвали у кримінальному провадженні позивач позовних вимог не заявляв.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15 серпня 2023 року в справі № 513/730/21, від 22 грудня 2023 року в справі № 345/3049/22.

В зв`язку з цим рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача 15389 грн. 85 коп. пені, 1741 грн. 18 коп. 3 відсотків річних, 7660 грн. 53 коп. інфляційних витрат підлягає зміні та такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В позовній заяві позивач просив стягнути суд з страхової компанії в загальній сумі 103263,65, позов задоволено на суму 77472,65 грн. (102263,65- 15389,85-1741,18-7660,53), тобто на 75,75 % (77472,65х100/103263,65).

Судовий збір позивачем був сплачений в сумі 1211,2 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову в сумі 917, 48 грн.(1211,2х75,75%).

Також з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог слід стягнути судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, сумі 15150 грн. (20000х75,75%), витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 7575 грн. (10000х75,75%) та витрати на проведення експертизи в сумі 9090 грн. (12000х75,75%).

При цьому колегія суддів враховує, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не заявляла клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу як в суді першої, так і апеляційної інстанцій з підстав їх не співмірності.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « Національна страхова компанія «Оранта» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2025 року змінити.

Викласти абзац другий рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року та абзац третій додаткового рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2025 року в наступній редакції.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (місцезнаходження:02081. м. Київ, вул.. Здолбунівська 7Д, ) на користь ОСОБА_1 (реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) страхове відшкодування в розмірі 73472 грн. 65 коп., та 4000 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул.. Здолбунівська, 7Д, ) на користь ОСОБА_1 (реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подачу позову в сумі 917, 48 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15150 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 9090 грн.

В решті рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (місцезнаходження:02081. м. Київ, вул.. Здолбунівська 7Д, ) на користь ОСОБА_1 (реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 7575 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 червня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова