Справа № 463/8673/24
Провадження № 2/463/264/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Косопуд М.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

представник позивачки звернувся в суд з уточненою позовною заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а саме встановити, що ОСОБА_4 , уродженка м. Львова, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_7 , уродженця м. Мелітополь, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; встановити факт належності ОСОБА_8 , уродженцю м. Мелітополь, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , такого майна:

1/2 (одна друга) частина квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві спільної часткової власності за ОСОБА_9 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42142209 від 19.07.2018 р.;

грошових коштів на банківському рахунку, відкритому на ім?я ОСОБА_9 в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк»);

Визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності у порядку спадкування на 1/2 (одну другу) частини квартири АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_4 (РНОКП НОМЕР_1 ) право власності у порядку спадкування на грошові кошти на банківському рахунку, відкритому на ім?я ОСОБА_9 в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько - гр. України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 26.07.1988 р. ОСОБА_9 одружився з ОСОБА_10 та взяв прізвище ОСОБА_11 . За життя покійний набув громадянство Швеції, як ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно прожива за адресою АДРЕСА_2 , де й помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) відкрилася спадщина, що в Україні складається з частини квартири АДРЕСА_1 , а також грошових коштів на банківському рахунку в АТ «Ощадбанк», куди надходили пенсійні виплати.

Позивачка, як донька спадкодавця, звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Осадчук І.М., яка 03.03.2021 завела спадкову справі №6/2021. Однак, оскільки спадкове майно було оформлене на ОСОБА_9 , а відповідно до свідоцтва про смерть помер ОСОБА_13 , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують факт належності спадкового майна спадкодавцю.

Позивач і відповідач ОСОБА_14 не мають можливості укласти договір про поділ спадкового майна відповідно до ст.1267 ЦК України чи будь-яким іншим чином здійснити передачу спадкових праві від відповідачки до позивачки.

А тому позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування через неможливість в позасудовому порядку оформити право на спадщину у зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою для такої відмови нотаріусом вказано відсутність документів, що підтверджують родинні зв`язки із спадкодавцем та документів, що підтверджують факт належності спадкового майна спадкодавцю. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 02 жовтня 2024 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У встановлені в ухвалі суду строки відповідачкою відзив не подано.

На виконання ухвали суду від 18 листопада 2024 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Осадчук І.М. скеровано копію спадкової справи №6/2021, яка була зведена 03.03.2021 після смерті

ОСОБА_15 судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів та підстав наведених у такому, додатково пояснив, що батько позивачки ОСОБА_16 після одруження змінив прізвище на ОСОБА_11 . Родинні відносини підтверджується свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про шлюб ОСОБА_17 , який змінив прізвище на ОСОБА_11 . Зазначає, що даний факт необхідно встановити в зв`язку із відмовою нотаріуса в оформленні спадщини, оскільки фактично в Україні померлий був зареєстрований, як ОСОБА_18 (отримав паспорт в 2009 р.), а в Швеції де помер, був як ОСОБА_11 (прізвище змінив після шлюбу 1988 році). Належність спадкового майна ОСОБА_19 підтверджується витягом з реєстру та листом пенсійного фонду про виплату пенсій на банківський рахунок. Також просить задоволити вимоги про визнання права власності на спадкове майно, оскільки нотаріус відмовила в оформленні спадщини, а інші спадкоємці (відповідачі) з заявами про прийняття спадщини не звертались, а тому вважає, що такі втратили право на частку у спадковому майні.

Відповідач ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що була дружиною ОСОБА_7 , шлюб зареєстровано 29.06.1990 р. у Львові. З 1991 року разом проживали в Швеції де ОСОБА_21 всі документи оформляв на прізвище ОСОБА_11 . Також ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась донька ОСОБА_22 , яка після шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_23 . Чому він отримав паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_18 в 2009 році їй не відомо. Спірну квартиру ОСОБА_21 успадкував після смерті батьків та мав намір повернутись з нею до м. Львова після виходу на пенсію. Однак в 2020 році ОСОБА_24 помер на території Швеції. Після смерті ОСОБА_21 вона з позивачкою пішли до нотаріуса у м.Львові, домовились, що належну ОСОБА_21 частку квартири успадкують на трьох, а саме на: позивачку, неї і її доньку. В подальшому домовились, що позивачка успадковує частку квартиру, а вона успадкує грошові кошти у банку. Може підтвердити, що дійсно в Україні померлий мав документи на прізвище ОСОБА_18 , а в Швеції на ОСОБА_25 . Фактично позовні вимоги визнає частково, бажає успадкувати грошові заощадження чоловіка разом із своєю донькою.

Представник відповідача ЛМР Попович Я.Д. заперечень щодо позовних вимог в частині п. 1,2 не має, покладається на розсуд суду, в решті позовні вимоги заперечує, оскільки фактично встановлено, що існують інші спадкоємці, які претендують на спадкування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про спадкування суди розглядають за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права. Оскільки позовні вимоги, пов`язані із встановленням факту належності спадкодавцю майна та визнання права власності, такий спір має вирішуватися лише в порядку позовного провадження, що відповідає правовому висновку Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19).

Судом встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився м. Мелітополь Запорізької області одружився 26.07.1988 р. з ОСОБА_26 , та після укладення шлюбу йому було змінено прізвище на ОСОБА_11 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 26 липня 1988 року (а.с.8).

В той же час в матеріалах справи наявна копію паспорта ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився м. Мелітополь Запорізької області, з відміткою про зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_3 . Даний паспорт було видано Личаківським РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області 30 липня 2009 року.

Як вбачається із свідоцтва про смерть виданого в Швеції, ОСОБА_27 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Такий був одружений з ОСОБА_28 у період з 26.07.1988 по 25.05.1990, шлюбний партнер, що залишився після смерті ОСОБА_29 та спільні діти ОСОБА_30 .

Відповідно до свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками такої вказано ОСОБА_9 та ОСОБА_31 (а.с.20).

Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим встановити факт родинних відносин між позивачкою та ОСОБА_6 , а саме встановити, що ОСОБА_4 , уродженка м. Львова, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_7 , уродженця м. Мелітополь, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що доводиться документами долученими до справи.

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.08.2024 ОСОБА_9 належить на праві спільної часткової власності квартира за адресою АДРЕСА_3 (а.с.17).

Також, як вбачається із листа Управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №8, який скерований на ім`я ОСОБА_17 , такий не отримує з поточного рахунку пенсійного АТ «Ощадбанк» пенсію більше як один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 1/2 (одна друга) частина квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві спільної часткової власності за ОСОБА_9 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42142209 від 19.07.2018 р. та грошові кошти на банківському рахунку, відкритому на ім?я ОСОБА_9 в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк»).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є крім позивачки також відповідачка ОСОБА_32 та ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивачки про визнання за ОСОБА_4 право власності у порядку спадкування на 1/2 (одну другу) частини квартири АДРЕСА_1 та право власності у порядку спадкування на грошові кошти на банківському рахунку, відкритому на ім?я ОСОБА_9 в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», оскільки встановлено наявність інших спадкоємців, які вправі брати участь в розподілі спадкового майна.

Крім цього враховуючи задоволення судом позовних вимог в частині встановлення фактів, перешкоди для оформлення спадщини у позасудовому порядку, на даний момент, відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ухвалив:

позов ОСОБА_4 задоволити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а саме, що ОСОБА_4 , уродженка м. Львова, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_7 , уродженця м. Мелітополь, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт належності ОСОБА_8 , уродженцю м. Мелітополь, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , такого майна:

1/2 (одна друга) частина квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві спільної часткової власності за ОСОБА_9 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42142209 від 19.07.2018 р.;

грошові кошти на банківському рахунку, відкритому на ім?я ОСОБА_9 в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк»).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Текст рішення складено та підписано 30 червня 2025 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження)

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_32 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 ;

Відповідач: Львівська міська рада, місцезнаходження: м. Львів, пл.Ринок, 1, ЄДРОПОУ 04055896.

Суддя Г.Б. Жовнір