Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 462/9545/23
Провадження №: 2/332/109/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання Паніної Л.Д., представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гришка І.І., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Цирулевського Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення вартості частки у статутному капіталі, стягнення частини доходу, отриманого від здачі в оренду об`єктів нерухомості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення частини доходу, отриманого від передачі в оренду нерухомого майна та залишення в особистій приватній власності часток у статутному капіталі у розмірі по 50%.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення вартості частки у статутному капіталі, стягнення частини доходу, отриманого від здачі в оренду об`єктів нерухомості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення частини доходу, отриманого від передачі в оренду нерухомого майна та залишення в особистій приватній власності часток у статутному капіталі у розмірі по 50%.

Представником відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 - адвокатом Цирулевським Р.О. заявлено клопотання про зупинення провадження у спарві № 462/9545/23 до постановлення Верховним судом остаточного рішення у справі № 461/2733/23.

В обґрунтування вказаного клопотання представник зазначив, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить:

- нежитлове приміщення, літ. А-3, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення літ. А, загальною площею 61.5 кв. м, розташоване за адресою: : АДРЕСА_2 ;

- нежитлове приміщення літ. Р 2, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

- нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

- нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;

- нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 .

Так, відносно нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існує спір щодо його правового статусу, в свою чергу ОСОБА_1 стверджує, що вказане нежитлове приміщення є її особистою приватною власністю.

У зв`язку із чим ОСОБА_2 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовною заявою про визнання недійсним договору дарування, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна подружжя (справа № 461/2733/23). Наразі вказана справа перебуває на розгляді Касаційного цивільного суду Верховного суду.

Таким чином, до розгляду Верховним судом справи № 461/2733/23, доводи ОСОБА_1 , що таке майно її особистою приватною власністю та, відповідно, доходи від здачі такого майна в оренду також є особистою власністю, у даній справі не можуть бути належним чином перевірені і суд не може надати їх належну правову оцінку та з врахуванням наданих доказів ухвалити законне та обґрунтоване рішення, до постановлення Верховним судом остаточного рішення у справі № 461/2733/23.

Від представника позивача за первісним позовом ОСОБА_3 надійшли заперечення проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що 20.11.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 . У подальшому вказане приміщення ОСОБА_1 передала у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвест Р». Дане ТОВ не є учасником справи №461/2733/23, що свідчить про відсутність підстав для зупинення провадження у справі.

Також представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 зауважив, що постанова Львівського апеляційного суду від 28 січня 2025 року у справі № 461/2733/23 набрала законної сили 28.01.2025 та є обов`язковою для виконання.

Крім того, представник вважає, що справи № 462/9545/23 та № 461/2733/23 не пов`язані між собою, оскільки предмети спору у цих справах є відмінні, а тому результати розгляду справи № 461/2733/23 не мають ніякого правового значення для розгляду справи № 462/9545/23.

У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, з підстав наведених у письмових запереченнях.

Вислухавши думку учасників процесу, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 33 постановити Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини 1 цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в даній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Вирішуючи дане клопотання, суд зауважує, що предметом первісного позову є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсації 1/2 вартості частки у статутних капіталах дев`яти Товариств з обмеженою відповідальністю. Крім того, представником первісного позивача ОСОБА_1 адвокатом Гришком І.І. також було подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частини доходу, отриманого від здачі в оренду трьох нежитлових приміщень, яка ухвалою суду від 31.01.2025 була об`єднана з первісним та зустрічним позовами. Натомість предметом зустрічного позову, з поміж інших вимог, є лише одна позовна вимога, яка, на думку представника відповідача за первісним позовом адвоката Цирулевського Р.О., не може бути розглянута до розгляду Касаційним цивільним судом Верховного суду справи 461/2733/23.

Отже, на думку суду, зупинення провадження всієї цивільної справи № 462/9545/23 в розумінні вимог чинного законодавства не відповідає таким принципам цивільного судочинства як пропорційності, справедливості та розумність строків розгляду справи судом.

Крім того, як зазначалося раніше, суд зобов`язаний зупинити розгляд справи до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Постанова Львівського апеляційного суду від 28 січня 2025 року у справі № 461/2733/23 набрала законної сили 28.01.2025 та є обов`язковою для виконання.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Цирулевського Р.О. про зупинення провадження не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Цирулевського Романа Олександровича про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 15 липня 2025 року.

Суддя Ю.І. Ретинська