Справа № 521/853/25
Номер провадження № 2/521/2481/25
РІШЕННЯ

іМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:

від ОСОБА_1 - не з`явилася;

від Споживчого товариства «Будова Парк» не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Споживчого товариства «Будова Парк» (65048, м. Одеса, вул. Осипова, 25, ) про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.

У січні 2025 року представник ОСОБА_1 Ягничук Оксана Вікторівна звернулася через підсистему «Електронний суд» до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до Споживчого товариства «Будова Парк» у якому просила суд: розірвати договір асоційованого членства в споживчому товаристві №1/89 від 21.01.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Споживчим Товариством «Будова Парк» у зв`язку з істотними порушеннями; стягнути із Споживчого Товариства «Будова Парк» (; адреса: м. Одеса, вул. Осипова, буд. 25) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) понесені збитки в розмірі сплаченої частки пайового внеску в еквіваленті 56563,00 доларів США, що дорівнює в національній валюті 2 429 380 грн. 80 коп.; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Зокрема, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказала, що між нею та відповідачем було укладено вказаний вище спірний договір асоційованого членства, на виконання якого вона, як пайовик внесла кошти на рахунок відповідача у розмірі 56563,00 доларів США за будівництво житлового приміщення (квартири), яка в подальшому мала бути передана пайовику у власність.

Позивачка зауважила, що приймаючи зазначені вище кошти, посадові особи Споживчого Товариства «Будова Парк» пояснили їй, що на підтвердження платежу в 56563,00 доларів США нададуть комплект квитанцій до прибуткових касових ордерів в гривневому еквіваленті за курсом 28,28 грн. за долар США з розбивкою на суми, що не перевищують щоденні ліміти на внесення платником готівкових коштів до каси товариства.

Відтак, як вказано позивачем, нею сплачену всю суму коштів у зазначеному вище розмірі в еквіваленті долар США та отримано відповідні квитанції про сплату внесків у гривневому еквіваленті на загальну суму 1599601 грн., тобто сплачено всю суму паю.

Водночас, за твердженнями позивача, Споживче Товариство «Будова Парк», отримавши від ОСОБА_1 грошові кошти в загальному розмірі 1599601 грн., що в еквіваленті дорівнює 56563 доларів США, свої зобов`язання забезпечити фінансування будівництва будинку взагалі не виконало, оскільки будівництво будинку так і не було почато, з огляду на що позивачка вважає, що Споживче Товариство «Будова Парк» не виконало свого обов`язку у встановлений строк 4 квартал 2023 року передати пайовикові ОСОБА_1 після здачі будинку в експлуатацію трикімнатну квартиру загальною площею 78,8 кв.м. під будівельним номером АДРЕСА_3 , з огляду на що, на думку позивачки, спірний договір потребує розірвання у зв`язку із істотним порушенням його умов.

Окрім наведеного, позивачка зауважила, що вважає збитками відповідно до ч. 5 ст.653 ЦК України суму сплачених на користь Споживчого Товариства «Будова Парк» грошових коштів в еквіваленті 56563 доларів США за середнім курсом обміну валюти в комерційних банках, що дорівнює станом на 12.01.2025 року в національній валюті - 2429380 грн. 80 коп.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 17.01.2025 року у справі №521/853/25 було відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, справу призначено до судового розгляду в підготовчому судовому засіданні.

03.02.2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №6867), у якому відповідач просить суд задовольнити позов ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Будова Парк» частково; розірвати спірний договір асоційованого членства в споживчому товаристві №1/89 від 21.01.2021 року, стягнути із Споживчого товариства «Будова Парк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені нею за договором асоційованого членства у споживчому товаристві №1/89 від 21.01.2021 року, у розмірі 1 599 601 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовити. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи.

Зокрема, за доводами відзиву, відповідач, частково визнаючи вимоги позовної заяви звернув увагу суду на ту обставину, що, відповідно до умов договору, у разі його розірвання через порушення Товариством строку введення будинку в експлуатацію, поверненню підлягають саме фактично сплачені грошові кошти у розмірі 1599601 грн., також і з огляду на те, що в договорі асоційованого членства у Споживчому товаристві не встановлений грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті щодо повернення коштів у разі розірвання договору та його умовами однозначно встановлено, що сума коштів, що повертається пайовику визначається розміром фактично сплачених ним грошових коштів в гривні, при цьому, сума частки, яка підлягає поверненню не індексується і на неї не нараховуються відсотки. Крім того, за твердженнями відповідача, валютою зобов`язання щодо повернення коштів пайовику є виключно гривня.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 02.04.2025 року у справі №521/853/25 було закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті позовних вимог, призначено дату судового засідання.

Законом України від 26.02.2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, відповідно до якого, зокрема, змінено найменування Малиновського районного суду м. Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву у якій просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розглянути справу без участі сторони позивача, що розглянуто судом та задоволено.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно через підсистему «Електронний суд».

Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі та призначення до судового розгляду по суті позовних вимог розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси, тобто ухвали суду є доступними для ознайомлення та загальновідомими.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, також зважаючи на те, що сторонами у даній справі використано всі, передбачені нормами чинного ЦПК України, інструменти на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договору та відшкодування збитків, враховуючи таке.

Хаджибейським районним судом міста Одеси було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

21.01.2021 року між Споживчим товариством «Будова Парк» та ОСОБА_1 було укладено договір асоційованого членства в споживчому товаристві № 1/89, за умовами п. 1.1. якого, відповідно до Статуту товариства та договору товариство приймає пайовика в асоційовані члени товариства. Пайовик при підписанні договору ознайомився з положеннями Статуту та згоден їх реалізувати.

Відповідно до п. 1.2. договору № 1/89 пайовик зобов`язується прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань Товариства, з метою забезпечення товариством будівництва будинку за рахунок внесеного пайовиком паю, а також прийняти на себе в розмірі цільового внеску як частини витрат, пов`язаних з утриманням товариства і реалізацією статутних цілей і завдань, на умовах цього договору, а Товариство зобов`язується забезпечити будівництво будинку і після здачі будинку в експлуатацію передати пайовикові закріплений за ним об`єкт. Розмір частки, зазначений в п. 2.1. цього договору, є остаточним і включає в себе витрати Товариства на забезпечення будівництва будинку та виконання всіх необхідних дій для завершення будівництва будинку та виконання всіх необхідних дій для завершення будівництва будинку та здачі його в експлуатацію (пай), а також, витрати на утримання товариства та реалізацію їм заданих цілей і завдань (цільового внеску), крім випадків, визначених п. 2.8. цього договору.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що пайовик в порядку і на умовах, передбачених цим договором, зобов`язується внести частку в розмірі еквівалентному 56563 доларів США, що на момент укладення договору становить 1599601 грн., виходячи з комерційного курсу середній продаж" долара США встановленого на сторінці в інтернеті за адресою http://minfin.com.ua /currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, станом на 09:00 годин за Київським часом, що на дату укладення договору становить 28,2800 гривень за 1 долар США.

Зазначений в даному пункті розмір частки, закріплений в гривні, в частині неоплаченої пайовиком може бути проіндексований (збільшений) Товариством в односторонньому порядку, під час дії Договору, в разі збільшення вартості долара США по відношенню до гривні, виходячи з комерційного курсу «середній продаж» долара США встановленого на інтернет-сторінці за адресою http://minfin.com.ua /currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, що на дату укладення договору становить 28,2800 гривень за 1 $ США. Індексація проводиться щодо сум внесених після укладення цього договору, в разі збільшення вартості долара США шляхом множення на курсову різницю, в порядку, передбаченому додатком № 2. Розмір частки, закріплений в еквіваленті долара США, індексуванню не підлягає.

Пайовик вносить частку (або її частину, згідно з графіком) виключно в національній валюті України - гривні - виходячи з розміру частки (або її частини), закріпленої в еквіваленті долара США виходячи з комерційного курсу «середній продаж» долара США встановленого на інтернет-сторінці за адресою http://minfin.com.ua /currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, станом на 09:00 годину за Київським часом.

Відповідно до п. 2.2 договору визначено, що внесення частки пайовиком здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства та/або внесення готівкових коштів в касу Товариства національній валюті України в порядку, визначеному в додатку № 2 до цього договору.

Згідно із п. 2.6. договору, у випадку коли за цим договором передбачається повернення частки (частини частки) пайовику, сума коштів, що повертають визначається розміром фактично сплачених грошових коштів в гривні на момент повернення за вирахуванням санкцій за невиконання пайовиком своїх зобов`язань, при цьому сума частки, яка підлягає поверненню не індексується і на неї не нараховуються відсотки.

Пунктом 3.1.5. договору передбачено право пайовика вимагати від Товариства розірвання даного договору в разі невиконання Товариством своїх зобов`язань, згідно із п. 4.2.1. цього договору та повернення фактично внесеної частки на момент розірвання даного договору, протягом 20 банківських днів з моменту розірвання цього договору.

Згідно п. 4.2.1 договору товариство зобов`язана забезпечити будівництво будинку в строк ІV квартал 2023 року.

Пунктом 4.2.6. договору передбачено обов`язок Товариства сумлінно виконувати договір щодо пайовика.

Відповідно до п. 4.2.7 договору, у разі дострокового розірвання договору з причин, пов`язаних з невиконанням Товариством п. 4.2.1 Товариство зобов`язане повернути пайовикові фактично внесену ним частку на момент розірвання цього договору.

Відповідно до п. 5.2 договору у випадку розірвання договору за ініціативою пайовика, якщо Товариство прострочило виконання п. 4.2.1 цього договору, Товариство зобов`язано повернути пайовику всю суму частки яка фактично була не внесена на момент розірвання цього договору протягом 20 банківських днів з моменту розірвання договору на рахунок пайовика вказаний в даному договорі або іншим узгодженим сторонами способом або на депозитний рахунок нотаріуса.

Вказаний договір підписано як з боку Товариства, так і з боку пайовика без заперечень та зауважень, скріплено печаткою Товариства.

Відповідно до додатку № 1 до вказаного вище договору приміщення, яке згідно умов договору пайовик отримує у володіння після внесення в повному обсязі своєї частки в Товариство та введення будинку в експлуатацію квартира будівельний номер 89, загальною площею 87, 8 кв. м., кількістю кімнат 3, в будинку, який розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська площа, 16.

Додатком № 2 до вказаного вище договору, сторони погодили та визначили порядок розрахунків, яким встановлено термін внесення коштів (паю) у сумі, еквівалентній долару США.

Також у вказаному додатку зазначено, що кошти вносяться виключно в національній валюті України гривні, при цьому розмір внеску може бути проіндексований (збільшений) виходячи з вартості долара США по відношенню до гривні за курсом «Середній продаж» долара США, встановленого на інтернет сторінці за адресою: http://minfin.com.ua /currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, станом на 09:00 годину за Київським часом згідно із розділом 2 договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 1/89 від 21.01.2021 року.

Додатком №3 до договору асоційованого членства в споживчому товаристві сторони погодили план об`єкта будівництва.

Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру за період з 21.01.2021 року по 11.03.2021 року ОСОБА_1 здійснила платежі Споживчому товариству «Будова Парк» щодо внесення долі за договором № 1/89 від 21.01.2021 на загальну суму 1599601 грн.

Також у матеріалах справи наявний лист Департамента земельних ресурсів Одеської міської ради від 27.10.2022 року, адресований процесуальному керівнику прокурору Малиновської окружної прокуратури міста Одеси, відповідно до якого міська рада повідомила прокурора про те, що поновлення договору оренди землі ТОВ «Михайлівський маєток», за адресою: м. Одеса, Михайлівська площа, 16 є неможливим.

Інших належних та допустимих доказів стосовно наявних між сторонами спірних правовідносин матеріали цивільної справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для розірвання спірного договору асоційованого членства та відшкодування пайовику збитків, пов`язаних із невиконанням Споживчим товариством «Будова Парк» договірних зобов`язань.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані ним норм права під час прийняття аргументів позивача, викладених ним у позовній заяві.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В силу ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Приписами ч. 1, 2 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Так, у даному разі судом встановлено та не заперечується жодним чином сторонами той факт, що 21.01.2021 року між Споживчим товариством «Будова Парк» та ОСОБА_1 було укладено договір асоційованого членства в споживчому товаристві № 1/89, на виконання якого Товариство зобов`язувалося прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань Товариства, з метою забезпечення товариством будівництва будинку за рахунок внесеного пайовиком паю, а позивач, в даному разі пайовик, зобов`язувалася внести на рахунок Товариства розмір пайового внеску.

Під час розгляду справи судом встановлено, що за період з 21.01.2021 року по 11.03.2021 року ОСОБА_1 здійснила платежі Споживчому товариству «Будова Парк» щодо внесення частки за договором № 1/89 від 21.01.2021 на загальну суму 1599601 грн., що на час оплати становило 56563 доларів США.

У даному разі не заперечується відповідачем того факту, що ним не виконано умови договору, укладеного між сторонами у даній справі, об`єкт будівництва у строки не здано, з огляду на що, останній погоджується з позицією позивача щодо наявності підстав для розірвання договору асоційованого членства та повернення пайового внеску.

Водночас, частково заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач наполягає на тому, що пайовий внесок, сплачений позивачем має бути повернено саме у розмірі 1599601 грн., а не у витребуваному позивачем розмірі 56563 доларів США, що на час звернення до суду становило 2429380 грн. 80 коп.

Розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Будова Парк» про розірвання договору та стягнення збитків, суд зазначає таке.

Згідно ч. 1 ст. 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо вимог про розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві №1/89 від 21.01.2021 року суд зазначає, що згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частино 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (ч. 2 ст. 653 ЦК України).

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 4 ст. 653 ЦК України).

У даному разі судом з матеріалів цивільної справи встановлено, що укладаючи між собою спірний наразі договір асоційованого членства у споживчому товаристві, сторони погодили, що Товариство зобов`язане забезпечити будівництво будинку в строк ІV квартал 2023 року. При цьому, унормувавши п. 4.2.6. договору, що визначає обов`язок Товариства сумлінно виконувати договір щодо пайовика, сторони також домовилися про те, що (п. 4.2.7 договору), у разі дострокового розірвання договору з причин, пов`язаних з невиконанням Товариством п. 4.2.1 Товариство зобов`язане повернути пайовикові фактично внесену ним частку на момент розірвання цього договору.

Верховний Суд у постанові від 09.12.2020 у справі № 199/3846/19 вказав, що істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати у реальних збитках і (або) упущеної вигоди; її розмір, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Відтак, враховуючи те, що внаслідок невиконання відповідачем умов договору асоційованого членства у споживчому товаристві № 1/89 від 21.01.2021 року, що ним не заперечується, що виражається у відсутності результату здачі позивачу побудованого об`єкта нерухомості, за адресою: АДРЕСА_4 у строк до IV кварталу 2023 року, та після введення будинку в експлуатацію, передання об`єкту трикімнатної квартири з будівельним номером АДРЕСА_5 , загальною площею 78,8 кв.м. у володіння позивача, наявні підстави вважати, що відповідачем істотно порушено умови договору № 1/89 від 21.01.2021 року, з огляду на що, вказаний договір потребує розірвання в порядку ч. 2 ст. 651 ЦК України.

При цьому, суд зазначає, що факт оплати позивачем коштів за договором № 1/89 від 21.01.2021 року відповідачем під час розгляду справи було визнано. Також суд зазначає, що відповідач не заперечує по суті ані невиконання ним умов договору, а саме будівництва будинку та здачі позивачу обу`єкта нерухомого майна, ані того факту, що будівництво взагалі не було розпочато.

Зазначені обставини, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування внаслідок визнання їх відповідачем.

Відтак, вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та потребують задоволення.

Щодо вимог позивача про стягнення збитків у розмірі пайового внеску в еквіваленті 56563 доларів США, суд зазначає таке.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).

Згідно ч. 1-3 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

У даному разі судом з матеріалів цивільної справи встановлено, що п. 4.2.6. договору сторони погодили, що обов`язок Товариства є - сумлінно виконувати договір щодо пайовика. Також, сторони домовилися про те, що (п. 4.2.7 договору), у разі дострокового розірвання договору з причин, пов`язаних з невиконанням Товариством п. 4.2.1 Товариство зобов`язане повернути пайовикові фактично внесену ним частку на момент розірвання цього договору.

Відповідно до п. 5.2 договору у випадку розірвання договору за ініціативою пайовика, якщо Товариство прострочило виконання п. 4.2.1 цього договору, Товариство зобов`язано повернути пайовику всю суму частки яка фактично була не внесена на момент розірвання цього договору протягом 20 банківських днів з моменту розірвання договору на рахунок пайовика вказаний в даному договорі або іншим узгодженим сторонами способом або на депозитний рахунок нотаріуса.

Судом встановлено у даній справі, що на виконання умов договору, згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру за період з 21.01.2021 року по 11.03.2021 року ОСОБА_1 здійснила платежі Споживчому товариству «Будова Парк» щодо внесення пайового внеску за договором № 1/89 від 21.01.2021 на загальну суму 1599601 грн., що станом на дату внесення таких платежів складало в еквіваленті 56563 долл. США.

При цьому, як встановлено судом під час розгляду справи, зокрема, із п. 2.1. спірного договору та Додатку №2 до договору асоційованого членства в споживчому товаристві №1/89 від 21.01.2021 року, сторони домовилися про те, що пайовик зобов`язується внести частку в розмірі еквівалентному 56563 доларів США, що на момент укладення договору становить 1599601 грн.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що фактично сторони погодили грошову одиницю зобов`язання, перерахувавши суму договору на момент його укладення в національну валюту гривню та визначивши обов`язкові періодичні платежі саме в національній валюті, проте з перерахуванням еквівалентно на долари США.

Верховний Суд у постанові від 28.12.2018 року у справі № 487/8461/15-ц зазначив: «апеляційний суд правильно вважав, що визначальним для сторін договору було визначення вартості об`єкта саме в доларах США, і ОСОБА_3 оплачувала вартість об`єкта будівництва у гривнях, але мала виконати свої грошові зобов`язання таким чином, щоб загальна сума внесених коштів була еквівалентна 29 250 доларів США. Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що внаслідок невиконання відповідачем умов договору, позивач зазнала реальних збитків у сумі 734 760 грн (29 250 доларів США х 25,12), і при цьому необхідно виходити з оплаченої нею вартості об`єкта будівництва у гривнях в еквіваленті 29 250 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 24 травня 2016 року. Такий висновок апеляційного суду є правильним, законним та обґрунтованим, підтверджується матеріалами справи, узгоджується з одним із основних завдань цивільного судочинства, регламентованого статтею 2 ЦПК України, - справедливості, а також таких засад цивільного законодавства, як справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).»

Відтак, беручи до уваги те, що у спірних правовідносинах сторони погоджували пайовий внесок позивача в розмірі, обов`язковому еквіваленту 56563 доларів США, що на момент укладення договору становило 1559601 грн.; погодження сторонами у п. 2.1. договору та у Додатку №2 до спірного договору обов`язку пайовика вносити частку (або її частину, згідно з графіком) в національній валюті України гривні виходячи з розміру частки (або її частини) , закріпленої в еквіваленті долара США, яку було розраховано враховуючи комерційний курс долара США на дату проведення платежу; погодження у додатку № 2 до договору термінів внесення платежів у сумах, еквівалентних долару США та умови щодо індексації (збільшення) розміру внеску, виходячи з вартості долара США на дату проведення платежу, суд приходить до переконання того, що сторонами було визначено вартість частки пайовика саме у доларах США.

При цьому, в той час коли позивач здійснювала оплату пайової частки у національній валюті, такі платежі, як домовилися сторони, мали відповідати визначеному у договорі еквіваленту в доларах США.

Відтак, враховуючи наведене, судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача про те, що між сторонами під час укладення спірного договору було досягнуто згоди щодо валюти договору національної валюти (гривні), а відтак і зобов`язання відповідача у даному разі має бути виконане у тому розмірі у національній валюті еквівалентному долару США, у якому фактично позивачем було сплачено пайові внески, оскільки сторони, укладаючи спірний договір чітко погодили між собою ціну договору еквівалент у доларах США 56563 доларів США, з прив`язкою до порядку розрахунку позивача перед відповідачем у національній валюті гривні, що саме по собі на наслідки розірвання договору та відшкодування збитків позивачу з боку відповідача жодним чином не впливає, оскільки станом на час оплати таких внесків (частки) позивачем сплачено було саме визначену у доларах США суму, що не заперечується відповідачем.

Отже, зважаючи на встановлені судом обставини, суд вважає, що позивачем належним чином доведено завдання їй реальних збитків у розмірі здійснених нею внесків в еквіваленті станом на час укладення договору - 56563 доларів США, з огляду на що, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також потребують задоволення.

В той же час, суд зазначає що у п. 60 постанови від 11.09.2024 року у справі № 500/5194/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що формулюючи висновок щодо застосування ч. 2 ст. 533 ЦК України у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення.

Відтак, у даному разі вимога позивача про стягнення збитків у перерахунку з еквіваленту 56563 доларів США на національну валюту гривню у визначеному позивачем розмірі - 2429380 грн. 80 коп. не задовольняється судом під час ухвалення рішення, з підстав уникнення двозначності під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

У даному разі, у зв`язку із тим, що позов ОСОБА_1 було подано в рамках Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідача на користь держави слід має бути стягнуто судовий збір у розмірі 39468 грн. 71 коп.

Водночас, відповідно до вимог ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у якій зазначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, у зв`язку з тим, що відповідач визнав позов частково, з останнього слід на користь держави стягнути судовий збір у розмірі 25957 грн. 71 коп.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354,355 ЦПК України, ст. 22, 204, 509, 525-526, 530, 610, 651, 653 ЦК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Споживчого товариства «Будова Парк» (65048, м. Одеса, вул. Осипова, 25, ) про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору задовольнити частково.

Розірвати договір асоційованого членства в споживчому товаристві № 1/89 від 21.01.2021 року, укладений між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Споживчим товариством «Будова Парк» (65048, м. Одеса, вул. Осипова, 25, ).

Стягнути із Споживчого товариства «Будова Парк» (65048, м. Одеса, вул. Осипова, 25, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) збитки у розмірі 56563 доларів США (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят три долари США) за курсом НБУ на день виконання рішення суду.

Стягнути із Споживчого товариства «Будова Парк» (65048, м. Одеса, вул. Осипова, 25, ) на користь держави судовий збір у розмірі 25957 грн. 71 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.06.2025 року.

Повні відомості про учасників справи згідно із п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ),

Відповідач: Споживче товариство «Будова Парк» (65048, м. Одеса, вул. Осипова, 25, ).

Суддя: Н.О. Шевчук