Справа № 539/2680/25
Провадження № 2/539/1237/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Просіної Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, представник позивача Усенко Михайло Ігорович, представник відповідача Антіхович Володимир Володимирович,

установив:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №10298499 від 30.09.2022 року в сумі 11040,00 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

В обґрунтування зазначив, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено 30.09.2022 року кредитний договір №102984995, згідно з умовами якого відповідач отримав 3000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму, відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. Сума заборгованості відповідача становить 11040,00 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 7470,00 грн, прострочена заборгованість за комісією становить 570,00 грн.

Також, згідно з умовами договору відступлення прав вимоги ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором укладеним з відповідачем, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», а відтак позивачем набуто право вимоги за вказаним кредитним договором до ОСОБА_1 , яку і просить стягнути.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

02.07.2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого він просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, а також зменшити витрати на правничу допомогу заявлені позивачем. Відзив мотивує тим, що ОСОБА_1 позов не визнає в повному обсязі, заперечує факт отримання кредитних коштів. Вказує, що позивач не надає ніякого підтвердження ні існування веб-сайту, ні сервісу «особистий кабінет», ні реєстрації відповідача на вказаному сайті та здійснення ним будь-яких дій спрямованих на отримання кредиту. Позивач не довів направлення будь-яких смс-повідомлень на номер відповідача чи будь-який інший номер в межах вказаного кредитного договору. Позивачем приєднано до позову лише власний розрахунок боргу, з яким відповідач не згідний. В кредитних документах відсутні будь-які відомості про номер картки чи рахунку на які відбулося зарахування коштів по кредитному договору, наявність карти чи рахунку в ОСОБА_1 . До позову не додано жодних документів, котрими б підтверджувалось виконання кредитором умов договору. Відповідач вказаний факт повністю заперечує. В матеріалах справи відсутнє підтвердження належного виконання договору. До позову взагалі не додано «Умов та правил надання фінансових кредитів (послуг), в матеріалах справи повністю відсутній Кредитний договір, як і докази того, що між сторонами взагалі укладався договір.

В позовній заяві позивач зазначає, що після набуття права грошової вимоги по Кредитному договору №102984995 від 30.09.2022 року, направив на адресу відповідача Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ФК «Кредит- Капітал», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору, проте будь-якого підтвердження складення такого повідомлення та його направлення на адресу позивача - не надано.

Окрім того в матеріалах справи, відсутні будь-які відомості про відступлення права вимоги ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» по Кредитному договору №102984995 від 30.09.2022 року за Договором Факторингу №108-МЛ від 29.07.2024 року, адже ні сам договір факторингу, ні додатки до нього не містять інформації щодо вказаного Кредитного договору.

Відповідач звертає увагу на те, що всі додатки, які приєднано дор Договору факторингу та які є невід`ємною частиною договору, а саме: форма реєстру прав вимог, акт повернення права вимоги, форма акту погодження мінімальної ціни, звіт про отримані платежі, шаблон повідомлення про відступлення є пустими, та не містять будь-якої інформації не лише про Кредитний договір за яким з ОСОБА_1 стягується заборгованість, а й про будь-які інші кредитні договори.

У зв`язку з вищевикладеним, позивачем право звернення до суду про стягнення заборгованості по Кредитному договору №102984995 від 30.09.2022 року з ОСОБА_1 - не підтверджено.

Позивачем, до заборгованості включено суму комісії за користування кредитом, сформовані виходячи з нікчемних положень договору.

В позовній заяві позивач заперечує незаконність стягнення банківської комісії вказуючи, що після внесення змін в Закон України «Про захист прав споживачів», позикодавець має необмежене право нараховувати та стягувати комісію.

Позивач, жодним чином не вказав на те, що такі послуги надавалися, були узгоджені з клієнтом та були включені до кредитного договору, окрім загальної згадки про існування комісії.

Окрім того, представник відповідача зазначає, що позивачем заявлені та судом стягнуто неспівмірні обставинам проценти річні.

Великою Палатою обґрунтовано право суду обмежити розмір стягуваних процентів річних тим, що необмежене нарахування таких сум суперечать принципам розумності та добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг.

Позивачем нараховано проценти за користування кредитом у розмірі 7470,00 грн.

Сума нарахованих відсотків не є адекватною та співрозмірною сумі тіла кредиту і суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, проценти за користування кредитом не мають перевищувати 50% суми кредиту, що складає, відповідно до відомостей зазначених в позовній заяві 1500,00 грн.

Окрім того, представник відповідача зазначає, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу є вкрай завищеними та неспівмірними з наданими послугами. Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору.

У судове засідання представник позивача не з`явився. В прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив судовий розгляд проводити без участі відповідача та його представника.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2022 укладено договір про споживчий кредит №102984995 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (а.с.6-11).

Згідно п. 1.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначений п. 1.2 Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п. .1.4 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Як вбачається з умов Договору згідно п. 1.2 сума кредиту становить 3000 грн., за п. 1.3 кредит надається на 105 днів з 30.09.2022 року і згідно п. 1.4 дата остаточного погашення заборгованості 13.01.2023 року.

Відповідно до п. 1.5 Договору, загальні витрати Позичальника за пільговий період складають 1470,00 грн. в грошовому виразі та 1637467,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтована реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати Позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 9570,00 грн. в грошовому виразі та 1109,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтована реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтована загальна вартість кредиту для Позичальника за пільговий період складає 4470,00 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 12570,00 грн.; згідно п.1.5.1 комісія за надання кредиту становить 570,00 грн. за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Строк дії Договору згідно п. 7.1 складає період, що починаються з моменту його укладення і закінчується в останній день кредитування, згідно п.1.3, п. 1.4 Договору.

Встановлено, що договір про споживчий кредит №102984995 від 30.09.2022 підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором S35725 (а.с.13).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Таким чином, вищезазначений договір, укладені між відповідачем та первісним кредитором у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронними договорами, та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Натомість, позичальником умови договору №102984995 від 30.09.2022 належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, складеного ТОВ «Мілоан» та виписки з особового рахунка за кредитним договором №102984995 від 30.09.2022 за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 11040,00 грн., яка складається з 3000,00 грн - прострочене тіло, 7470,00 грн - прострочені відсотки, 570,00 грн - заборгованість за комісією у період з 30.09.2022 по 28.12.2022 (а.с.15-16).

Таким чином, відсотки за кредитом нараховані в межах строку кредитування та на умовах визначених договором.

Факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів підтверджується платіжним дорученням 51820896 від 30.09.2022, відповідно до якого кошти у сумі 3000 грн. були перераховані на платіжну картку відповідача (а.с.14 з.б.).

Встановлено, що 28.12.2022 між ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (новий кредитор) укладений договір відступлення прав вимоги №88-МЛ/Т відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №102984995 від 30.09.2022 (а.с.16 з.б. - 20).

Факт набуття прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» щодо відповідача підтверджується витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №88-МЛ/Т від 28.12.2022 (а.с.25).

13.05.2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до ОСОБА_1 з претензією, відповідно до якої повідомили, що між ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (новий кредитор) укладений договір відступлення прав вимоги №88-МЛ/Т відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 та просили негайно погасити заборгованість в сумі 11040,00 грн (а.с.25 з.б.).

Відповідно до ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Таким чином, матеріалами справи підтверджуються обставини щодо переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача.

Оскільки, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання по погашенню заборгованості за договором про споживчий кредит №102984995 від 30.09.2022, тому позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, які слід стягнути з відповідача.

Крім того, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

06 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №0605 (а.с.28 з.б.). У вказаному договорі визначено загальний предмет договору та загальні формулювання правової допомоги, яка надається адвокатом. Згідно п.2.3 вказаного Договору, вартість наданих послуг за 1 справу складає 7000,00 грн без ПДВ.

Згідно детального опису наданих послуг до Акту №116 від 20 травня 2025 року за договором про надання правової (правничої) допомоги №0605 від 06 травня 2025 року, на виконання договору про надання правової (правничої) допомоги №0605 від 06 травня 2025 року та Акту №116 від 20.05.2025 року, АО «Апологет» надає детальний опис наданих послуг у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №102984995, боржник ОСОБА_1 , а саме: 1. Усна консультація клієнта щодо перспективи та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором - 0 годин 30 хвилин; 2. Ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 години 00 хвилин; 3. Погодження правової позиції клієнта у справі - 0 годин 30 хвилин; 4. Складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта - 3 години 30 хвилин; 5. Подання заяви до суду від імені клієнта - 1 штука. Усього: 6 годин 30 хвилин (а.с.34).

Відповідно до рахунку на оплату від 25 квітня 2025 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» має сплатити АО «Апологет» грошові кошти у сумі 7000 гривень 00 копійок, згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 березня 2024 року та замовлення від 15 квітня 2025 року на комплексний супровід справи щодо стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.34 з.б.).

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 740/1004/22, провадження № 61-2675св23).

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За вимогами ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вищевказаному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст.41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Вирішуючи питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що публічний інтерес до справи відсутній, справа належить до категорії незначної складності, має невелику ціну позову, справу розглянуто у порядку спрощеного провадження та правові позиції у цій категорії справ є усталеними.

Окрім того, представник відповідача Антіхович В.В. у відзиві на позовну заяву просив зменшити витрати на правничу, оскільки вважає таку суму вважає не співмірною та завищеною.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що заявлена ТОВ «ФК «Кредіт-Капітал» сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн є завищеною, непропорційною та неспівмірною із ціною позову, яка складає 11040,00 грн.

З врахуванням вищевикладене, оцінивши подані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, заяву відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням заяви відповідача, складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, якості підготовлених документів, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на професійну правничу допомогу, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, з 7000,00 грн до 3000,00 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.525, 526,530,546, 549,598,610,625,1046-1054 ЦК України, та керуючись ст.4,12,13,28,76-82,223,247,258-259,263-265,268,272-273,352,354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №102984995 від 30.09.2022 року в загальному розмірі 11040 (одинадцять тисяч сорок) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір в сумі 2442 (дві тисячі чотириста сорок дві) грн 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу 3000 (три тисячі) 00 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , юридична адреса: 79000, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28;

Представник позивача: Усенко Михайло Ігорович, адреса робочого місця: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Представник відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса робочого місця: АДРЕСА_2 .

Суддя Я.В.Просіна