Справа № 577/2921/25
Провадження № 2/577/1054/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О

за участю секретаря

судового засідання Цуканової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі за правилами загального позовного провадження справу за позовом Дубов`язівської селищної ради, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальний заклад Сумської обласної ради «Конотопський фаховий медичний коледж», ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Дубов`язівська селищна рада, як орган опіки та піклування, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідача на утримання дитини, уточнивши вимоги, аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу).

Обґрунтовуючи вимоги представник позивача ОСОБА_3 вказала, що ОСОБА_2 тривалий час зловживаючи спиртними напоями фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги, навіть не спілкується. Така поведінка відповідача привела до того, що неповнолітня ОСОБА_1 фактично за місцем реєстрації не проживає, а мешкає у знайомої ОСОБА_4 , яка замінила дитині матір. Додала, що всі спроби змінити ставлення відповідача до доньки позитивних результатів не мали, тільки протягом минулого року ОСОБА_2 п`ять разів лікувалася в наркодиспансері від алкоголізму, але належних висновків не зробила. За таких обставин ОСОБА_1 офіційно звернулася до селищної ради із заявою про позбавлення матері батьківських прав, що і стало підставою звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_2 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, при цьому зазначила, що згодна на позбавлення її батьківських прав (а.с. 54).

Треті особи:

- Представник Комунального закладу Сумської обласної ради «Конотопський фаховий медичний коледж» Немеш О.М. підтримавши вимоги вказала, що за час навчання ОСОБА_1 в закладі мати жодного разу не приходила, матеріальної допомоги не надає, життям дитини не цікавиться;

- неповнолітня ОСОБА_1 просить задовольнити позов, оскільки мати тривалий час зловживає спиртними напоями, навіть не спілкується. Така поведінка призвела до того, що вона з дитинства фактично мешкає у ОСОБА_4 , яка й замінила матір.

Визнання позову відповідачем не суперечит закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України (далі ЦПК), позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У ч. 3 ст. 51 Конституції України закріплено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частина 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України (далі СК).

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведеної норми дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом ст. 166 СК позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Згідно із правозастосовними орієнтирами викладеними у пунктах 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записана ОСОБА_2 , а відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 15).

У представленому висновку орган опіки та піклування Дубов`язівської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10-12).

Про байдуже ставлення відповідача до своєї неповнолітньої дитини, також свідчить неявка до суду під час розгляду даного позову і погодження із вимогами.

Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни її поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав (ст. 169 СК України).

За змістом ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Керуючись: ст.ст. 164, 166 СК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Дубов`язівської селищної ради, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальний заклад Сумської обласної ради «Конотопський фаховий медичний коледж», ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (уродженку м. Суми, зареєстровану: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (уродженки м. Суми, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи, яка буде призначена опікуном, або установи, до якої буде влаштована дитина на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.05.2025 року до досягнення повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір загальними розміром 2422 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з часу виготовлення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 08.07.2025 року.

Суддя Кравченко В. О.