Справа №185/5970/24
Провадження № 2/0198/9/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді Білинського М.В., секретаря судового засідання: Довгопол О.М., за участю представників позивача і відповідача, відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Юріївка цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" Гусєв П.В. звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

В обгрунтування позову зазначено, що за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-69-001819/20-745 від 29.03.2021 застраховані майнові інтереси страхувальника ПрАТ "МХП", пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «SCANIA», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

30.07.2021 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes» д.р.н. « НОМЕР_2 » на автомобільній дорозі 271 км М-04 Знамянка-Луганськ-Ізварине, допустив зіткнення з транспортним засобом SCANIA, д.р.н. « НОМЕР_1 ». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень, а постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 у справі № 185/6835/21 відповідача визнано винним у вчиненні адмінправопорушення за ст.124 КУпАП.

З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами була застрахована за полісом обов`язкового страхування, то ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило страхове відшкодування за шкоду, заподіяну транспортному засобу SCANIA, у розмірі 127 400,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди, вартість ремонту транспортного засобу SCANIA - 312 816,56 грн, та страховим відшкодуванням, яку позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу SCANIA, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », становить 185 416,56 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач та його представник в судовому засіданні підтримали поданий відзив на позов, заперечували проти задоволення вимог в повному обсязі, вважаючи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, адже постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 справу за ст. 124 КУпАП відносно відповідача закрито в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Крім того, посилались на те, що розмір страхового відшкодування визначений страховиком з порушенням нормативно-правових актів у сфері оцінки, огляд був проведений за відсутності відповідача, без залучення до проведення оцінки сертифікованого оцінювача або експерта, тому не може бути прийнятий на підтвердження дійсного розміру шкоди. Звернутися з клопотанням про проведення судової автотоварознавчої експертизи відповідач позбавлений можливості, оскільки на момент звернення з позовною заявою до суду минуло майже три роки, вище вказаний автомобіль вже відремонтований, а додані до акту огляду транспортного засобу фотознімки є поганої якості, що унеможливлює проведення експертизи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно дост.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 29.03.2021 між ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та ПрАТ "МХП" укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (генеральний) № 06/107-69-001819/20-745, за яким застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом SCANIA, д.р.н. « НОМЕР_1 ».

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 у справі № 185/6835/21 провадження у справі про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі ч. 2 ст.38 КУпАП, тобто в зв`язку з закінченням строків накладення адмінстягнення (хоча особу визнано винною у вчиненні інкримінованого правопорушення) (а.с. 11).

Страхувальник ПрАТ "МХП" звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку.

Спеціалістом відділу врегулювання ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" під час здійснення огляду пошкодженого застрахованого транспортного засобу SCANIA, д.р.н. « НОМЕР_1 » складено відповідний акт, який не містить дати та часу огляду вказаного транспортного засобу, також до акту не додані відомості, які підтверджують, що відповідно п. 5.2. Методики : «У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Крім того на початку Акту зазначено, що Акт склав ОСОБА_2 . Даних про те, що саме ОСОБА_2 є належною особою на якого покладено законом правомірність складання зазначеного Акту матеріали справи не містять.

ТОВ «Дніпро-Скан-Сервіс» на замовлення ПАТ «МХП» філія «МХП логістика» було видано рахунок № DP-2105780 від 16.08.2021 року на SCANIA, д.р.н. « НОМЕР_1 » , відповідно до якого вартість запчастин (матеріалів), що планується використати становить 317 766,56 грн.

Згідно п. 8.1, 8.5 Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовується витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

Оскільки калькуляція збитку проводиться на підставі акту огляду транспортного засобу, саме акт огляду транспортного засобу має містити перелік деталей, які підлягають заміні чи ремонту, а не рахунок фактури.

Позивач ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" не звертався до будь-якої установи для визначення вартості страхового відшкодування, крім того страховий акт відносно автомобіля SCANIA, д.р.н. « НОМЕР_1 » , відповідно до якого визначається сума, яка підлягає страховому відшкодуванню не складався та не долучений до матеріалів справи.

09.09.2021 року ТОВ «Дніпро-Скан-Сервіс» було надано Акт виконаних робіт № DP-2106124 від 09.09.2021, відповідно до якго послуги з технічного обслуговування і ремонту автомобіля SCANIA, д.р.н. « НОМЕР_1 » було проведено на загальну суму 317 765,98 грн, вище вказаний акт виданий на замовлення ПАТ «МХП» філія «МХП логістика» .

Закон, який регулює порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтями 7, 8 Закону України «Про страхування» визначено, що до видів обов`язкового страхування відноситься страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положення ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», регламентує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є така сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових плат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.

Нормою статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.36.2 ст.36 вищевказаного Закону, Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову в його здійсненні. Має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Нормою п. 36.6 ст. 36 цього Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно із приписів п. 38.1.1 ст.38 вищевказаного Закону, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

Так Наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України від 24.11.2023 № 142/5/2092, затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин п. 1.2., 1.3. Методики).

Пунктом 2.4 Методики передбачено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Виходячи з аналізу зазначених вище норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (висновком) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 (з відповідним змінами).

Дослідивши матеріали справи, судом установлено, що в матеріалах справи взагалі відсутній звіт (висновок) про оцінку майна, який би відповідав вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Суд критично ставиться до приєднаних до позовної зави документів, таких як: рахунок № № DP-2105780 від 16.08.2021, акт виконаних робіт № DP-2106124 від 09.09.2021 року, оскільки вони не є належними та достатніми доказами для визначення вартості завданої шкоди.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає що позовна вимога про відшкодування шкоди в розмірі 185 416,56 грн не підлягає задоволенню у зв`язку з відсутністю звіту (висновку) про оцінку майна, а саме транспортного SCANIA, д.р.н. « НОМЕР_1 », що не надає суду можливості встановити правомірне визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, оскільки позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, вони в такому вигляді не грунтуються на встановлених нормах законодавства України

Стаття 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки судом в позові відмовлено, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

Керуючись Законом України "Про страхування", Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 979, 993, 1194 ЦК України, статтями 2, 7, 10-13, 76-83, 133, 141, 263-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М. В. Білинський