Провадження № 2/521/7421/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Роїк Д.Я.

за участю секретаря судового засідання Каліної П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, Виконавчий комітет Авангардівської селищної ради, Служба у справах дітей Авангардівської селищної ради, про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, Виконавчий комітет Авангардівської селищної ради, Служба у справах дітей Авангардівської селищної ради, у якому просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю позивачем по справі, а також визначити спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення такого графіку побачень: 2 дні на тиждень (Субота та Неділя) через тиждень, тобто 4 дні на місяць.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо. Неповнолітня донька сторін зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьком, проте фактично постійно проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач проживає окремо. Позивач посилається на те, що створила для доньки належні умови для проживання та розвитку, дитина виявляє прихильність до матері, яка нею опікується. Позивач має самостійний заробіток, який достатній для утримання дитини. При цьому відповідач не бере участі у вихованні та утриманні доньки, не виявляє особливої зацікавленості її життям, тому позивач вважає за можливе визначити місце проживання дитини разом з нею. Окрім того, позивач вважає необхідним встановити наступний графік зустрічей відповідача ОСОБА_2 з дитиною: 2 дні на тиждень (субота та неділя ) через тиждень (тобто не кожний тиждень). Всього 4 дні на місяць.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились. Представник позивача - адвокат Карпова О.В. надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за їх відсутності та позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Раніше відповідачем було подано суду клопотання, в якому він висловив сумніви в тому, що позивач має постійне місце роботи та постійний дохід, заперечень проти задоволення позову не надав.

Представник третьої особи - Виконавчого комітету Авангардівської селищної ради надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, висновок органу опіки та піклування підтримав.

Представники третіх осіб - Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, Служби у справах дітей Авангардівської селищної ради в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв суду не надали.

Суд визнає причину неявки відповідача неповажною та вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №7401.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 25.03.2025 року (справа № 521/10179/24) шлюб між сторонами розірвано. Сторони проживають окремо.

Місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьком, проте фактично дитина постійно проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 01.10.2022 року.

Згідно акту обстеження умов проживання, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Авангардвської селищної ради, квартира арендована, чиста, світла, облаштована необхідними меблями та технікою. Дитина має окрему облаштовану кімнату, робочий стіл, ліжко, іграшки та канцелярські приладдя. Згідно протоколу бесіди від 15.01.2025 року, ОСОБА_3 повідомила, що не має бажання проживати з батьком. Їй подобається проживати з мамою, вона має окрему кімнату, відвідує школу де має багато друзів. З батьком спілкується рідко, як правило через месенджери. Щодо спілкування з батьком, виявила бажання спілкуватись з ним на вихідні дні, не кожного тижня, оскільки має заняття з англійської мови та математики.

Як визначено ч. ч.1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з наданих суду доказів, дитина відвідує 4-А клас школи ЗЗСО «Хлібодарський ліцей» Авангардівської селищної ради, а також додаткові зайняття з англійської мови та математики.

З наданих характеристик на дитину вбачається, що дитина доглянута, охайна, спокійна, ввічлива, гарно розвивається, зарекомендувала себе, як старанна, здібна, відповідальна учениця, виявляє прихильність до матері, яка нею опікується. Мати приводить і забирає дитину, завжди цікавиться навчанням дочки та відповідально ставиться до її виховання. З договору оренди житлового приміщення від 01.10.2022 року вбачається, що позивач забезпечила належні умови проживання дитини. На думку суду, вказані докази підтверджують, що позивач створила для дитини належні умови для проживання та розвитку.

Судом досліджено довідку про доходи ОСОБА_1 №17/зп від 05.04.2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 працює у ТОВ «ДЕНЛЕНТ ФАСТ» за сумісництвом, займає посаду менеджера з продажу (дистанційна робота) та отримала дохід з жовтня 2023 року по березень 2024 року у розмірі 94250 гривень. Наявність у позивача самостійного заробітку вказує на можливість позивача утримувати дитину та вказує на стабільний фінансовий стан позивача.

Згідно довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №485 від 16.04.2024 року, ОСОБА_1 не перебуває на обліку у лікаря психіатра/нарколога, тому суд приходить до висновку, що стан здоров`я ОСОБА_1 дозволяє опікуватися дитиною.

Окрім того, ОСОБА_1 добре характеризується за місцем роботи, що підтверджується характеристикою з місця роботи, з якої вбачається, що ОСОБА_1 обрала дистанційний різновид роботи щоб приділяти багато часу своїй сім`ї дочці і матері, зарекомендувала себе як приємна у спілкуванні людина, користується авторитетом серед колег, скромна, цінується, як кваліфікаційний робітник.

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Матеріали справи містять висновок органу опіки та піклування Авангардівської селищної рид, згідно якого, виконавчий комітет Авангардівської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , та встановити графік спілкування ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з донькою ОСОБА_4 : безперешкодне спілкування з дитиною за обопільною домовленістю між батьками.

Суд критично відноситься до тверджень відповідача, наданих у його клопотанні, стосовно того, що позивач ОСОБА_1 не має постійного доходу та постійного місця роботи, а також до його сумнівів щодо дійсності наданої позивачем довідки № 17 від 05.04.2024 року з місця роботи, оскільки ним не надано будь-яких доказів на підтвердження цих доводів, натомість наданими суду представником позивача - адвокатом Карповою О.В. додатковими доказами вказані твердження повністю спростовуються, а саме: копією заяви ОСОБА_1 на адресу директора ТОВ «ДЕНЛЕНТ ФАСТ» від 05.12.2024 року про виправлення помилки в звітності та сплату податків, що були утриманні з її заробітної плати; копією відповіді ТОВ «ДЕНЛЕНТ ФАСТ» від 26.04.2025 року про помилку у звітності, виправлення помилки та сплату податків разом з підтверджуючими документами; копією зданої звітності жовтень 2023 року березень 2024 року Додаток 4ДФ до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску; копією квитанцій №2 про прийняття звітності за жовтень 2023р.-березень 2024р.; копією квитанції на сплату ПДФО в сумі 16965,00 грн.; копію квитанції на сплату військового збору в сумі 1403,75 грн.

Витребувані судом з Білгород-Дністровської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області довідка про доходи ОСОБА_1 за період з жовтня 2023 року - березень 2024 року та з Одеської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області довідка про доходи ОСОБА_2 за період з 06.2024 по день надання відомостей, суду не надані.

З урахуванням наданих представником позивача додаткових доказів, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

За змістом статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач має роботу, самостійний дохід і постійне місце проживання, за місцем роботи характеризується позитивно, психічно здорова, алкогольними напоями не зловживає, дбає та піклується про дитину належним чином, дитина забезпечена всім необхідним, позивачкою створені всі належні умови для проживання, виховання та гармонійного розвитку дитини, а також забезпечений рівень життя дитини, необхідний для такого розвитку, суд доходить висновку, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю відповідає як найкращим інтересам дитини.

Що стосується вимог позивача про необхідність встановлення графіку зустрічей відповідача ОСОБА_2 з дитиною 2 дні на тиждень (субота та неділя ) через тиждень (тобто не кожний тиждень), а всього 4 дні на місяць, слід зазначити наступне.

Відповідач не заперечував проти задоволення цих позовних вимог.

Стаття 157 ч.2 Сімейного кодексу України зобов`язує того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні та надає йому право на особисте спілкування з нею.

Згідно ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Судом не знайдено підстав за яких спілкування дитини ОСОБА_3 з її батьком ОСОБА_2 перешкоджали б нормальному вихованню дитини.

Статтею 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

В 1991році Україна ратифікувала Конвенцію про права дитини від 20 листопада 1989 року. Конвенція стала частиною нашого національного законодавства та встановила принцип загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Приєднавшись до Конвенції, Україна визнала, що поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Згідно статті 4 Конвенції «Про контакт з дітьми», яка 01.04.2007 року набрала чинності в Україні, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.

Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми.

Стаття 7 Конвенції «Про контакт з дітьми» зобов`язує судові органи під час вирішення спорів стосовно контакту вживати усіх належних заходів для забезпечення поінформованості кожного з батьків про важливість для їхньої дитини та їх обох установлення та підтримання регулярного контакту з їхньою дитиною.

Внутрішнє законодавство України, також визнає право того з батьків який проживає окремо від дитини на особисте спілкування з нею.

Тому суд доходить висновку, що заявлені вимоги щодо встановлення графіку зустрічей дитини з батьком не суперечить чинному національному та міжнародному законодавству.

У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з них, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Частина 3 ст. 19 СК України зазначає що звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Отже, вирішити спір про участь у вихованні дитини та встановити умови та графік побачень для того з батьків який проживає окремо може орган опіки та піклування та суд.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеній Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.59, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до стст.3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі й спілкуватися зі своїм батьком, бабою та дідом.

У ч.1 і 2 ст.150 СК визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст.151 СК батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюються як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Згідно із ст.153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Згідно зі ст.12 закону «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність щодо виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, суд вважає, що залишення поза увагою вказаних норм законодавства та відмова у задоволені позовних вимог про встановлення графіку зустрічей відповідача з дитиною буде порушенням ст.9 Конвенції про права дитини, відповідно до якої дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 01.04.2020 року у справі №686/667/17.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 19, 150, 151, 153, 157, 159, 160, 161 Сімейного кодексу України, керуючись ст.10; 11; 60; 79; 209; 213, 214, 259, 263-265, 268 ЦПК України, Конституцією України, Законом України «Про охорону дитинства», Декларацією прав дитини, Конвенцією про права дитини, Конвенцією «Про контакт з дітьми», суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, Виконавчий комітет Авангардівської селищної ради, Служба у справах дітей Авангардівської селищної ради, про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити наступний графік зустрічей відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - шляхом встановлення такого графіку спілкування: за попередньою домовленістю з матір`ю, враховуючи бажання дитини, систематичні побачення з донькою перша та третя субота місяця з 13.00 до 17.00 години та друга та четверта неділя місяця з 13.00 до 17.00 з правом прогулянок по місту, відвідування розважальних закладів, не порушуючи режиму для дитини, турбуючись про стан її здоров`я.

Враховуючи бажання дитини, спілкування батька з донькою будь-якими засобами телефонного зв`язку та телекомунікації, у тому числі за допомогою месенджерів Вайбер, Телеграм, Ватсапп, не порушуючи режиму дитини, турбуючись про стан її здоров`я, не більше протягом 2 годин на день без порушення учбового процесу.

У разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу, погоджену між батьками дату, враховуючи інтереси дитини, стан її здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини.

Судовий збір стягнути за рахунок Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду .

Суддя Роїк Д.Я.