Справа № 703/1029/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левчук О.О.

при секретарі судового засідання Мельник Д.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Шпака В.М.

представника відповідача адвоката Холодняка В.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до

ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

про відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, завданої злочином,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.05.2025 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, завданої злочином, посилаючись на те, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2024 (справа № 703/404/24, провадження № 1-кп/703/309/24), ОСОБА_2 звільнено, від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2012 року під № 0000385, за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В зв`язку з неправомірними діями відповідача йому завдано суму матеріальних збитків, як потерпілому, в наслідок кримінального правопорушення становить 6900 доларів США, яка до теперішнього часу не повернута.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду в розмірі 6900 доларів США.

Ухвалою суду від 20.03.2025 відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання на 22.04.2025.

Ухвалою суду від 22.04.2025 справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.05.2025.

05.05.2025 постановлено заочне рішення суду.

05.06.2025 від представника відповідача надійшла заява про скасування заочного рішення.

Ухвалою суду від 17.06.2025 заочне рішення суду від 05.05.2025 скасовано та справу призначено до розгляду на 25.06.2025.

30.06.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити (а.с.101-103).

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволені відмовити з підстав викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши зібрані в справі докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2024 (справа № 703/404/24, провадження № 1-кп/703/309/24), ОСОБА_2 звільнено, від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2012 року під № 0000385, за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (а.с.6-7).

Як вбачається з обвинувального акту (а.с.37-40), потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_1 , та зазначено, що потерпілому спричинено матеріальну шкоду в сумі 6900 доларів США.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті, викладено відповідно до вимог чинного законодавства, акт затверджений відповідно до вимог до чинного законодавства.

На досудовому розслідуванні, як і на судовому розгляді кримінальної справи обвинуваченим ОСОБА_2 або його захисником з цих підстав не подалися клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення виявлених недоліків, з посиланням на невідповідність акту вимогам статті 291 КПК України.

В позовній заяві позивачем вказано, що діями відповідача йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 6900 доларів США, яка по теперішній час не повернута. Дана сума шкоди відповідає заявленій у обвинувальному акті.

Тому суд не бере до уваги посилання представника відповідача, що сума шкоди нічим не підтверджена та не доведена позивачем.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно - правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, ч. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що вина заподіювача шкоди припускається, тобто обов`язок доведення відсутності вини покладається на нього самого, до цього часу він вважається винним; обсяг відшкодування шкоди не залежить від завдання шкоди умисно чи необережно, тобто береться до уваги тільки наявність вини, а не її форма. Тільки у випадках, встановлених законом, відповідач може бути звільнений від обов`язку відшкодовувати завдану шкоду за відсутності його вини, наприклад, в результаті непереборної сили, тобто надзвичайної і невідворотної зовнішньої події, яка повністю звільняє відповідача від відповідальності за заподіяну шкоду (це явища суспільного характеру і вибухи епідемій, епізоотій, стихійні лиха та інше).

Статтею 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, з огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Оскільки ОСОБА_2 є обвинуваченим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2012 року під № 0000385, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, але останнього ухвалою суду від 31.10.2024 звільнено, від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, постановленої на основі викладених в матеріалах справи доказів, а також враховуючи надані позивачем письмові докази, що підтверджують понесення матеріальних витрат позивачем, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування відповідачем матеріальної шкоди завданої вищевказаним правопорушенням на суму 6900 доларів США підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 22, 1166, 1177 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, завданої злочином - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березняки Смілянського району Черкаської області (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 6900 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березняки Смілянського району Черкаської області (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10.07.2025.

Суддя: О.О. Левчук