Справа № 643/2281/25
Провадження № 2/643/2450/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025

01 липня 2025 року місто Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20949,46грн. разом із судовим збором в розмірі 2422,40грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 08.03.2024 на перехресті пр. Героїв Харкова та вул. Юріївська в м. Харкові водій автомобіля «Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 здійснив зіткнення із автомобілем «ЗАЗ TF6940» д.р.н. НОМЕР_2 , що належить ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ України», під керуванням ОСОБА_2 . Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 20.05.24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП. В наслідок ДТП, було пошкоджено автомобіль «ЗАЗ TF6940» д.р.н. НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ". Відповідно до звіту № 093/24 про оцінку вартості (розмір)збитків від 25.03.2024 вартість матеріального збитку, заподіяного власникові транспортного засобу «ЗАЗ TF6940» д.р.н. НОМЕР_2 становить 39821,29грн. (з урахування коефіцієнту фізичного зносу 0,7), а вартість відновлювального ремонту ТЗ становить 59287,60грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 не була застрахована. ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ» звернулося до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, та здійснено часткове відшкодування шкоди (матеріальний збиток) на користь ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ» за пошкоджений автомобіль «ЗАЗ TF6940» д.р.н. НОМЕР_2 , у розмірі 38338,14 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 913099 від 13.06.2024. Однак, суми страхового відшкодування в розмірі 33338,14грн. не достатньо для відновлення автомобіля «ЗАЗ TF6940» д.р.н. НОМЕР_3 , внаслідок отриманих пошкоджень в ДТП. МТСБУ є єдиним обов`язковим об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки, відповідно до вимог Закону України № 1961-IV (в редакції на момент ДТП), МТСБУ взяло на себе обов`язок щодо відшкодування матеріального збитку в розмірі 38338,14грн., а тому ОСОБА_1 має відшкодувати ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ» збитки (вартість відновлювального ремонту), яких позивач зазнав в наслідок вищевказаної ДТП в розмірі 20 949,46 грн. = (59 287,60 грн. 38 338,14 грн.): 5928760грн. вартість відновлювального ремонту та 38338,14грн. вартість страхового відшкодування (матеріальний збиток).

Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України.

Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено.

Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі

Так, судом встановлено, що 08.03.2024 на перехресті пр. Героїв Харкова та вул. Юріївська в м. Харкові водій автомобіля «Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 здійснив зіткнення із автомобілем «ЗАЗ TF6940» д.р.н. НОМЕР_2 , що належить ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ України», під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 20.05.24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП.

В наслідок ДТП, було пошкоджено автомобіль «ЗАЗ TF6940» д.р.н. НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ України».

Відповідно до звіту № 093/24 про оцінку вартості (розмір) збитків від 25.03.2024 вартість матеріального збитку, заподіяного власникові транспортного засобу «ЗАЗ TF6940» д.р.н. НОМЕР_2 становить 39821,29грн. (з урахування коефіцієнту фізичного зносу 0,7). Вартість відновлювального ремонту ТЗ становить 59287,60грн.

Такі обставини підтверджено копіями постанови Московського районного суду м Харкова від 20.05.2024, посвідченням водія, звіту про оцінку №093/24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 25.03.2024, результатів технічного огляду ТЗ від 08.03.2024, ремонтної калькуляції від 25.03.2024, повідомлення ОСОБА_1 про огляд ТЗ, фотознимки ТЗ «ЗАЗ» НОМЕР_2 (а.с.12-29).

Далі встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 не була застрахована.

ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ» звернулося до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.

МТСБУ прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, та здійснено часткове відшкодування шкоди (матеріальний збиток) на користь ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ» за пошкоджений автомобіль «ЗАЗ TF6940» д.р.н. НОМЕР_2 , у розмірі 38338,14 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 913099 від 13.06.2024.

Однак, суми страхового відшкодування в розмірі 33338,14грн. не достатньо для відновлення автомобіля «ЗАЗ TF6940» д.р.н. НОМЕР_3 , внаслідок отриманих пошкоджень в ДТП

Першою частиною ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за № 4 від 01.03.2014, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п.4).

Судом встановлено, що з вини відповідача настала ДТП, що мала місця 08.03.2024, ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за що останнього визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, а майну позивача завдано механічні ушкодження, відповідно - матеріальної шкоди.

Отже, між неправомірними діями ОСОБА_1 та настанням завданої шкоди позивачу є безпосередній причинний зв`язок.

Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV. (в редакції на момент ДТП).

Відповідно до п. 1 ст. 40 Закону України № 1961-IV (в редакції на момент ДТП) МТСБУ є єдиним обов`язковим об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності.

Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.- підпункт 1 пункту 1 ст. 43 Закону України № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому;- ст. 6 Закону України № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.- 9.1 ст. 9 Закону України № 1961-IV зазначається, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.- п. 12.1 ст. 12 Закону України № 1961-IV (в редакції на момент ДТП) розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи; - п. 36.6 ст. 36 Закону України № 1961-IV. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування; - п. 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-IV зазначається, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду , заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; - ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 2.4 зазначеної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Вартість відновлювального ремонту згідно з п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ч. 1ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч.1 та п. 1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Під час визначення розміру збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, необхідно враховувати складові цих збитків відповідно до змісту ч.2 ст.1192 ЦК України: реальна вартість втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (61 10010св20) було викладено

Із змісту правової позиції Верховного Суду (Постанова Першої судової палати КЦС від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (61 10010св20) вбачається, що відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати , вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені , та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. … Посилання судів попередніх інстанцій на те, що розмір завданої майнової шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика і це є підставою відмови у стягненні майнової шкоди з ОСОБА_2 не відповідає фактичним обставинам розглядуваної справи та є помилковими з огляду на таке. Відносини між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ВУСО», яким було застраховано автомобіль Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_4 , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Закону № 1961-IV, яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством». … Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 касаційний суд приймає за основу ремонтну калькуляцію …..при визначенні страхового відшкодування з яким ОСОБА_1 погодилась та не оспорювала у встановленому порядку. Відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, в матеріалах справи відсутні….».

Правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи». «Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду Касаційного господарського суду від 12 березня 2018 року у справі № 910/5001/17; Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15; постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16», від 20.03.2019 №199/6667/15.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6 691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати)».

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, оскільки, відповідно до вимог Закону України № 1961-IV МТСБУ взяло на себе обов`язок щодо відшкодування матеріального збитку в розмірі 38 338,14 грн. та відшкодувало у вказаному розмірі, а тому ОСОБА_1 має відшкодувати ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ» збитки (вартість відновлювального ремонту), яких позивач зазнав в наслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 20 949,46грн., що складається із 59 287,60 грн. вартість відновлюваного ремонту та сплаченої суми в розмірі 38 338,14 грн. вартість страхового відшкодування (матеріальний збиток).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані позивачем докази у підтвердження своїх доводів та позовних вимог, суд дійшов висновку, що є правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до правил ч.6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,15,60,76-80, 89, 141, 258,260, 263-268,352 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕРАЛЬІ ВОДИ УКРАЇНИ», , матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20949 (двадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять)грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕРАЛЬІ ВОДИ УКРАЇНИ», , судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві)грн., 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ», адреса місця знаходження: 01054, м. Київ, вул. Ярослава Вал,33Б; .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя О.О. Сугачова