Справа № 344/8334/25
Провадження № 2/344/3314/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю:секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

12.05.2025 представник позивача через систему «Електронний суд» звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути суму заборгованості за договором позики № від 24.11.2019 у розмірі 77 763,50 грн.; судовий збір сумі 2 422,40 грн. та 25 000 грн. понесених витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.11.2019 між ТОВ «ІНФІНАНС» і ОСОБА_1 в електронній формі, укладено договір № , згідно з яким кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами ( траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн., межах строку дії договору - 36 календарних місяців. Пропозиція ( оферта) на отримання 4 траншу згідно Заявки-анкети № від 24.01.2020 року в рамках договору про надання позики № від 24.11.2019 підписано відповідачем 24.01.2019, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця.

14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» і ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги грошових коштів договором позики № від 24.11.2019.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги грошових коштів договором позики № від 24.11.2019.

Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 110 954,00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) - 5 800,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 105 154,00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 77 763,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) - 5 800,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 71 963,50 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» вказану заборгованість та судові витрати (а.с. 1-9).

12.05.2025 справа надійшла до суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 56).

13.05.2025 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 59-60).

Представник позивача у поданій позовній заяві просив про розгляд справ без участі, підтримує позовні вимоги. Разом з тим, зазначив, що відносно проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Вказала, що вважає позовні вимоги безпідставними з огляду на те, що в матеріалах справи немає жодних доказів отримання відповідачем грошових коштів, оскільки відсутні первинні банківські документи, також позивачем безпідставно здійснено розрахунок нібито існуючої заборгованості, а саме розрахунок з 2019 по 2025, що суперечить нормам чинного законодавства та судової практики.

Суд, заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.11.2019 між ОСОБА_1 і ТОВ «ІНФІНАНС» у укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №, який підписаний особистим підписом позичальника 5q3n3g / ОСОБА_1 / Підписанням договору, позичальник підтвердив, що ознайомився на сайті позикодавця з повною інформацією щодо нього та його послуг, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (а. с. 19-22).

Відповідно до п. 1.2. вказаного договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами ( траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору - при наданні ( отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до Договору - при наданні ( отриманні) другого на наступних траншів кредиту, строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту ( траншу)за Договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом ( траншем).

У той же час п. 1.6. зазначено, максимальний строк ( кількість календарних днів користування кредитом ( траншем) - 30 календарних днів, діючий ліміт ( сума) кредиту ( в національній валюті) - 20 000 грн., максимальна відсоткова ставка, нараховується за 1 календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75%.

Згідно заявки-анкети на отримання кредиту 24.01.2020 ОСОБА_1 просила надати їй кредит на наступних умовах: сума кредиту - 5 800 грн., термін кредиту - 30 днів, ціль кредиту - використання в споживчих цілях, реквізити банківської платіжної картки - НОМЕР_1 (а.с. 22 зворот).

Відповідно до пропозиції надання 4 траншу кредиту згідно Заявки-анкети № від 24.01.2020 в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 24.11.2019 ( оферта) ТОВ «ІНФІНАНС» пропонує ОСОБА_1 прийняти умови Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», на отримання позики на умовах: розмір кредиту ( траншу) - 5 800 грн., строк користування кредитом ( траншем) - 30 днів, строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 24.11.2019 - 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка - 638,75%, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні - 3 045 грн., реальна річна процентна ставка за кредитом ( траншем) - 638,75%. Акцепт оферти від 24.01.2020 4 траншу кредиту згідно Заявки-анкети № від 24.01.2020 в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 24.11.2019 прийнято ОСОБА_1 24.01.2020, електронний підпис 0d1u4d ( а.с. 23).

У листі ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №1980_20 від 07.03.2025 ТОВ «ІНФІНАНС» вказано, що відповідно до договору укладеного між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та ТОВ «ІНФІНАНС», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 21.01.2020 о 10:46:33 на суму 5 800 грн., маска картки НОМЕР_2 , призначення платежу зарахування 5 800 грн. на карту НОМЕР_2 (а.с. 29 зворот).

Відповідно до розрахунку ТОВ «ІНФІНАНС» заборгованість за договором № від 24.11.2019 станом на 14.07.2021 становить 60 407 грн., з яких 54 607,00 грн. - заборгованість за процентами, 5 800 грн. основна сума, сплачено 2 436 грн. (а.с. 30 зворот -35). До того мало місце видача кредиту 24.11.2019 та його погашення 22.01.2020- 4800 грн.

14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» здійснивши фінансування передбачене умовами цього договору, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать ТОВ «ІНФІНАНС» і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між ТОВ «ІНФІНАНС» та боржниками (а.с. 36-38).

Відповідно до реєстру божників до договору факторингу №14-07/21 та витягу з Додатку №3 до договору факторингу №14-07/21, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 у розмірі 60 407 грн. за договором позики № від 24.11.2019 з яких: 5 800 грн. - сума наданого кредиту, 54 607 грн. - заборгованість за процентами (а.с. 39-41).

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 заборгованість за договором , загальна сума заборгованості становить - 110 954 грн., з яких 5 800 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 54 607 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 50 547 грн. - заборгованість з пені (а.с. 65).

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ Вердикт Капітал відступає шляхом продажу ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором позики (кредитними договорами) з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них. ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплачує ТОВ «Вердикт Капітал» за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а.с. 42-45).

Згідно реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10.01.2023 додатку № 3, та витягу з Додатку №3 до договору № 10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10.01.2023, ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 24.11.2019 у сумі 105 154 грн., з яких 5 800 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 110 954 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 46 зворот, 64).

Таким чином, ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за договором позики, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).

За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис2, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ОСОБА_1 і ТОВ «ІНФІНАНС» у укладено договір надання позики, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до ч.ч.6, 8 ст.11, ст.12 Закону України Про електронну комерцію.

У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Всупереч вказаних вимог закону, відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті заборгованості за договором позики.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № від 24.11.2019 у загальному розмірі у розмірі 77 763,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) - 5 800,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 71 963,50 грн, проте позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності нарахування заборгованості за відсотками саме у заявленими в розмірі 71 963,50 грн. У наданому розрахунку заборгованості не вказано інформації щодо розміру застосованої відсоткової ставки, складових частин суми заборгованості за відсотками.

Разом з тим, відповідно до договору позики № від 24.11.2019 строк позики (строк користування кредитом - траншем) становить 30 днів, процентна ставка - 1,75%.

Разом з тим, із складеного первісним кредитом розрахунку, за датою операції 14.07.2021, зазначено відбувся продаж і сума 5 800 ( а.с. 35-зворот).

Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено тіло кредиту, строк кредитування і розмір відсотків, а саме : 5 800,00 грн тіло кредиту, 30 днів строк кредиту, грн 3 045 грн. ( 5 800/100 х 1,75 % х 30 днів)) розмір відсотків за Договором, а не завуальованими, неясними умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом.

Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Висновки суду узгоджуються із Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», якими визначено порядок зміни/продовження строку дії Фінансового кредиту. Порядок зміни та припинення дії договору ( п.8).

Пролонгація кредиту у спірних правовідносинах не мала місця, адже така здійснюється виключно за умови попередньої оплати нарахованих процентів за користування кредитом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Отже, позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь нового кредитора - позивача 8 845 ( вісім тисяч вісімсот сорок п`ять ) гривень, з яких 5 800 ( п`ять тисяч вісімсот) гривень заборгованість за основним тілом кредиту, 3 045 (три вісімсот ) гривень відсотків

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та судового збору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем заявлено до стягнення 25 000 гривень витрат на правову допомогу.

01.07.2024 ТОВ «Коллект Центр» (далі «Клієнт») та АО «Лігал Ассістанс» ( далі- «Адвокатське об`єднання») уклали договір про надання правової допомоги № 01-07/2024, відповідно до якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а. с. 14-15).

Згідно з п. 4.1 Договору про надання правової допомоги вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.

Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги № 823 від 01.03.2025 та витягу з акту №6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 сторони договору погодили надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 загальною вартістю 25 000 грн. (а.с. 17-18).

Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат на правову допомогу.

Проте, щодо суми (вартості) понесених витрат суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час, окрім того, позовні вимоги задоволено частково.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 275,52 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 223, 258, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в сумі 8 845 ( вісім тисяч вісімсот сорок п`ять ) гривень, з яких 5 800 ( п`ять тисяч вісімсот) гривень заборгованість за основним тілом кредиту, 3 045 (три вісімсот ) гривень відсотків за договором № від 24.11.2019.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 275 (двісті сімдесят п`ять) гривень 52 копійки судового збору та 3000 (три тисячі ) гривень витрат за надання правничої допомоги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач : Товариства з обмеженою відповідальністю « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»,, адреса : вул. Мечнікова, 3, офіс 306 м. Київ;

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса : АДРЕСА_1 .

Повний текст - 03.07.2025.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.