Номер провадження 2/205/1337/25
24.12.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 100 432 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 7296943 про надання споживчого кредиту від 22.11.2023 року, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», яке відступило право вимоги позивачу.
Ухвалами судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також витребувано докази.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача Городніщева Є.О. у позові просила проводити розгляд справи в його відсутність, проти заочного розгляду справи заперечень не надала

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату, місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

У ході судового розгляду встановлено, що 22.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем в електронній формі укладено договір № 7296943 про надання споживчого кредиту (далі - Договір), на підставі якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 25 000 грн. на 360 днів та зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування грошовими коштами.

На підтвердження укладення договору позивачем також надано підписаний електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора паспорт споживчого кредиту.

Перерахування коштів на картку відповідача сумі 25 000 грн. підтверджується відповіддю АТ «ПриватБанк» на ухвалу суду.

25.07.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25.07/24-Ф, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося відступити за плату ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимог до боржників, зазначених у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 25.07.2024 року позивач набув право вимоги за договором № 7296943 в сумі 70 630 грн., з яких: 24 960 грн. сума основного боргу, 45 670 грн. заборгованість за відсотками.

Згідно з розрахунком ТОВ «Авентус Україна» станом на дату відступлення прав вимоги сума основного боргу за Договором склала 24 960 грн., проценти 45 670 грн.

Також позивачем нараховано за період з 25.07.2024 по 22.09.2024 року в межах строку дії договору відсотки в розмірі 29 802 грн. (24 960 грн.*1,99%* 60 календарних днів).

Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи, що відповідач підписала договір, кредитні кошти отримала, але зобов`язання за договором не виконала, розрахунок позивача, який набув право вимоги за таким кредитним договором, не спростувала, суд доходить висновку, що розмір заборгованості за договором, є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 2 422,40 грн.

Окрім того, позивачем при подані позову заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн. позивачем надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, договір №26/08-2024 про надання правової (правничої) допомоги від 26.08.2024 року, рахунок на оплату по замовленню, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за вищевказаним договором, відповідно до якого адвокатом надано такі послуги: зустріч з клієнтом для надання первинної консультації 0,5 год. вартістю 440 грн., дослідження документів та аналіз обставин справи тривалістю 1 годину вартістю 840 грн., аналіз законодавства та судової практики тривалістю 0,5 год. вартістю 440 грн., підготовка позицій, узгодження її з клієнтом тривалістю 1 год. вартістю 840 грн., письмова консультація тривалістю 1 год. вартістю 840 грн., проведення заходів для отримання доказів, підготовка та направлення адвокатських запитів тривалістю 1 год. вартістю 840 грн., складання позову тривалістю 2 год. вартістю 1 640 грн., складання та оформлення додатків до позову тривалістю 1 год. вартістю 840 грн., складання процесуальних заяв тривалістю 2 год. вартістю 1 640 грн., представництво інтересів клієнта в суд, участь у судових засіданнях тривалістю 2 год. вартістю 1 640 грн.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи, що аналіз документів, практики Верховного Суду та норм чинного законодавства, дослідження документів, підготовка позиції для захисту інтересів клієнта та підготовка додатків до позову входить у послугу з підготовки та подання позовної заяви, при цьому адвокат не брав участь у судових засіданнях з розгляду даної справи, такі витрати в розмірі 4 600 грн. не є обґрунтованими.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення судових витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5 400 грн. з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 526, 625, 627, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 80, 81, 137, 141, 247, 265, 280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2) заборгованість за договором № 7296943 про надання споживчого кредиту від 22.11.2023 року в загальному розмірі 100 432 грн., яка складається з суми кредиту в розмірі 24 960 грн., суми відсотків за користування кредитом у розмірі 45 670 грн., процентів, нарахованих за період з 25.07.2024 по 22.09.2024 року в розмірі 29 802 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судові витрати в розмірі 7 822,40 грн., з яких: 2 422,40 грн. - судовий збір, 5 400 грн. витрати на професійну правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.Г. Остапенко