Справа № 466/98/20
Провадження № 2-др/466/19/25
У Х В А Л А

08 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Свірідової В.В.

секретаря Якубів І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву про розподіл/відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення,-

в с т а н о в и в:

у провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 09.04.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення - залишено без розгляду (а.с.199 т.1).

14.04.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Тарасенка Л.Л. з долученням заяви відповідача ОСОБА_2 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі. В поданому клопотанні адвокатом долучено заяву відповідачки, в якій вона просить стягнути з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн. (т.1 а.с.201-206)

04.06.2025р. представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Стецик О.П. подано заяву, в якій просить відмовити в заяві відповідачки у стягненні витрат на правову допомогу мотивуючи тим, що витрати у заявленому розмірі є неспівмірними із складністю справи та участю представників в судових засіданнях, оскільки гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Окрім того, зазначає, що залишаючи позов без розгляду суд не встановив у діях позивача зловживання ними своїми процесуального правами, а лише дії спрямовані на захист прав позивача, відтак залишення позову без розгляду не тягне за собою обов`язку позивача відшкодовувати понесені відповідачкою витрати на правову допомогу. (т.1 а.с.245-250)

В судове засідання учасники справи не з`явились, клопотань від них на адресу суд не надходило.

Розгляд заяви здійснюється за відсутності учасників провадження, які належним чином були повідомленні про час та місце розгляду зазначеної вище заяви.

У відповідності до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже відповідач може заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги за рахунок позивача, який звернувся до суду з позовом, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Положеннями ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Згідно матеріалів заяви, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною відповідача подано угоду про надання правової допомоги від 27.01.2020, акт виконаних робіт від 06.06.2024р., рахунок №АС31/12-21 від 31.12.2021, договір про надання правової допомоги від 06.06.2024, акт №12/04/25 від 12.04.2025р. про надання послуг згідно договору про надання правової допомоги 06/06/24 від 06.06.2024р., рахунок №12/04/25а від 12.04.2025р. (т.1 а.с.207-212).

Відповідач просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 40 000,00 грн., так як така допомога надавалась двома представниками (адвокатами), а саме: адвокатом Середою О.Я. та АО «Тарасенко, Скочипець та партнери».

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06 березня 2019 року у справі N 922/1163/18, від 07 вересня 2020 року у справі N 910/4201/19, від 19 листопада 2021 року у справі N 910/4317/21.

За змістом ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Як зазначає представник позивача, залишаючи позов без розгляду суд не вставив у діях позивача зловживання ними своїми процесуального правами, а лише дії спрямовані на захист прав позивача, відтак залишення позову без розгляду не тягне за собою обов`язку позивача відшкодовувати понесені відповідачкою витрати на правову допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, судові засіданні з моменту надходження справи до суду неодноразово були відкладені і іншим представником відповідача Соболєвої А.О. (а.с.130,148).

Слід зазначити що адвокат Середа ОЯ. приймав участь у розгляді справи лише в декількох судових засіданнях та в подальшому не з`являвся в судові засідання, чим затягував розгляд справи, зловживаючи своїми процесуальними правами (а.с.31-32, а.с.42, а.с.104).

Щодо стягнення витрат відповідно до договору про надання правової допомоги №06/06/24 від 06.06.2024р. в сумі 20 000,00грн. укладеного між адвокатом Тарасенко Л.Л. , то адвокат Тарасенко Л.Л. приймав участь в судових засіданнях, а саме: 07.02.2025, 10.07.2024, 07.02.2025, 06.03.2025, які були відкладені.

Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В рішенні ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", (заява №19336/04) зазначено, що аявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії»,( заява № 58442/00) - відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17, від 13.02.2019 року у справі № 911/739/15, де зазначено, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами.

Постанова ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 - витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відтак, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, є завищеними, враховуючи категорію справи та час, які представники могли б витратити на підготовку документів, а тому з позивача на користь відповідача слід стягнути правничу допомогу в розмірі 20 000,00грн, що буде співрозмірним, на думку суду, з ринковими цінами адвокатських послуг та з конкретними обставинами справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.133,137,142, 247 ч.2, 258-26, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідачки адвоката Тарасенка Л.Л. та заяву відповідачки ОСОБА_2 розподіл/відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом цивільної справи №466/98/20 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00грн. (двадцять тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП невіломо, адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Ухвала складена та проголошена 08.07.2025р.

Суддя: В. В. Свірідова