справа № 278/2197/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2025 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анастасії Юзюк, розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивачка звернулась до суду з вище вказаною заявою згідно якої просила ухвалити рішення щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання спільної дитини сторін. У обґрунтування позовних вимог вказала, що вона у період з 2013 року по 2017 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем за час якого у сторін народилася донька. Наразі, за словами заявниці, сторони проживають окремо і відповідач не надає останній у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання спільної дитини. За вказаних обставин, заявниця просить позов задовольнити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної малолітньої доньки у розмірі 1/4 всіх видів доходів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Разом із тим, від позивачки ОСОБА_1 на адресу суду надійшло клопотання про здійснення судового розгляду справи за відсутності сторони позивача. Причини неявки відповідача суду не відомі. Окрім цього, останній також не скористався наданим йому процесуальним законодавством правом на подання відзиву на позовну заяву та будь-яким іншим чином не висловив свого ставлення щодо заявлених вимог.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Разом із тим, враховуючи наведені фактичні обставини справи та приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 батьком якої є ОСОБА_2 , а матрі`ю ОСОБА_1 (а.с. 7).
13 лютого 2017 року рішенням Житомирського районного суду Житомирської області в цивільній справі № 278/2676/16-ц розірваний шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05 листопада 2013 року. Окрім цього, судом також вирішено залишити спільну доньку сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживати разом із матір`ю (а.с. 8).
Відповідно до довідки Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 199 від 23 квітня 2025 року позивачка разом зі спільною донькою сторін проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).
Правовідносини між сторонам врегульовані наступними положеннями законодавства України.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року).
Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції про права дитини).
Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (частини перша та друга статті 27 Конвенції про права дитини).
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина друга статті 51 Конституції України).
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").
Батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття (ст. 180 СК України).
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 1, 3 ст. 181 СК України).
При визначенні розміру аліментів суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України).
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст. 191 ЦПК).
Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.
Освітлені раніше фактичні обставини справи дають достатні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання спільної дитини, проте заявлений їх розмір не доведено, як такий, який здатен сплачувати відповідач. Відтак, на переконання суду, аліменти у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку будуть достатніми для майнового забезпечення дитини зі сторони батька.
У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена при зверненні до суду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , код платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 травня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття.
У решті вимог - відмовити.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 24 червня 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький