НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09 липня 2025 рокуСправа № 322/236/25

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., розглянувши матеріали

заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до: ОСОБА_1 про: видачу судового наказу,

та перевіривши дотримання представником заявника вимог ст.163 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України),

встановив:

26.02.2025 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшла зазначена заява, в якій представник заявника просить: видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (, адреса: 69011, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 35) заборгованості за спожиту у період з 01.02.2024 по 30.11.2024 електричну енергію у розмірі 14250,08 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 242,24 грн.

Вирішуючи питання про можливість видачі судового наказу, суд виходить з такого.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч.2 ст.19 ЦПК України).

Наказне провадження це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України).

Частиною 2 статті 161 ЦПК України визначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною третьою статті 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості здійснюється судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи, і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

До заяви про видачу судового наказу заявником додано, зокрема копію вимоги на суму 14250,08 грн від 29.11.2024 № 67/02-401 з додатком детальний стан розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.01.2024 по 01.11.2024 на суму 14250,08 грн, а також детальний стан розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.01.2024 по 01.11.2024 на суму 14250,08 грн.

Зазначені розрахунки охоплюють один і той самий період, проте містять різні відомості про суми, сплачені боржницею. Так, у розрахунку на суму 14250,08 грн зазначено, що боржниця сплатила 6166,00 грн., з яких 25.02.2024 6166,00 грн, а у розрахунку на суму 14250,08 грн зазначено, що боржниця сплатила всього 38,80 грн у туж саму дату.

До того ж, заявником заявлено вимогу про стягнення заборгованості за період з 01.02.2024 по 30.11.2024, а розрахунки проведено за інший період з 01.01.2024 по 01.11.2024.

Отже, зазначені розрахунки містять істотні розбіжності, внаслідок чого без дослідження додаткових доказів неможливо перевірити виникнення у заявника права грошової вимоги саме на суму 14250,08 грн за період з 01.02.2024 по 30.11.2024.

Також, до заяви про видачу судового наказу не додано копії виписки з програми UtilitySuite за особистим рахунком, що зазначена в п.4 переліку додатків до заяви, а натомість додано знімок екрана з реквізитами UtilitySuite щодо ОСОБА_1 , та не додано копії листа/повідомлення від 30.12.2024 №060-060/379 ПАТ «Запоріжжяобленерго» про фактичний обсяг, період споживання за ЕІС-код точкою розподілу споживача (боржника), що зазначена у п.6 переліку додатків до заяви, а натомість долучено лише додаток до цього листа.

З огляду на викладене, заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, внаслідок чого із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою представником заявника подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на вказане, суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених п.п.1, 8 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Крім цього, суд звертає увагу представника заявника, що боржницею зазначено ОСОБА_1 , а в доданих до заяви про видачу судового наказу прізвище боржниці « ОСОБА_2 ».

Керуючись ст.ст.165 167, 260, 261, 263, 272 ЦПК України, суддя

ухвалив:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на підставі п.п.1, 8 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Роз`яснити представнику заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 8 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 9 липня 2025 року.

Суддя Р.О. Губанов