Справа № 450/1532/25 Провадження № 2/450/1434/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про предмет спору: розірвання шлюбу укладеного між сторонами 30.05.2009 року та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 27 000,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 30.05.2009 року між сторонами зареєстровано шлюб.Від цього шлюбу у сторін народилось троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Сторони разом не проживають, не підтримують подружні стосунки, сімейні відносини між сторонами остаточно припинені з листопада 2024 року. Причиною розладу сімейних відносин стало зловживання відповідачем алкогольними напоями та вчинення психологічного насилля відносно всіх членів сімї, що виражається в скандалах, вживанні образливих слів та створення нестерпних умов проживання. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 5000,00 грн., який є недостатнім для належного утримання та виховання дітей. Зазначає, що відповідач має можливість надавати допомогу в більшому розмірі оскільки працює експедитором ТОВ Олмар та має додатковий неофіційний дохід на постійній основі, щомісячно отримує доходи близько 60 000 грн., які скеровує на власні потреби. При визначені розміру аліментів позивач посилається на те, що їх діти ОСОБА_3 та ОСОБА_5 займаються карате на професійній основі, постійно приймають участь у змаганнях, ОСОБА_6 додатково відвідує спортзал для підтримання фізичної форми. ОСОБА_7 має проблеми зі здоров`ям, хворіє на ювеніальний ідіопатичний артрит, хронічний артрит правого кульшового суглобу та хронічний артрит правого променево-зап`ясного суглобу, що підтверджується витягом з історії хвороби. Витрати позивачки на утримання дітей у місяць становлять близько 55 000,00 грн. враховуючи те, що самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для лікування середньої дитини та фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей вкрай важко, просить стягувати з відповідача щомісячно аліментів на утримання трьох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 27 000,00 грн., що відповідає половині її витрат на дітей в місяць. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено сторонам, що у відповідності до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст.178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

із Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.05.2009 року слідує, що сторони зареєстрували шлюб 30.05.2009 року у Росохацькій сільській раді Сколівського району Львівської області, актовий запис № 3.

Сторони у справі, є батьками ОСОБА_3 ,а ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07.09.2009 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 05.10.2011 року; та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 21.02.2011 року.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх сім`ї стали неможливим.

При вирішенні цього спору суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Частиною 3 статті 56 СК України, визначено, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач категорично заперечує проти збереження їх сім`ї та наполягає на розлученні, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї сторін при наявності заперечення цього.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим.

Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб залишити прізвище « ОСОБА_8 », є законним та обґрунтованим.

З врахуванням наведеного, заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне :

Статтею 51 Конституції України та статтями 180,191 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

При цьому відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі) здійснюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, та змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Тобто спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду, але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суд не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц.

Згідно ст. 182 СК України до обставин, які суд досліджує при визначенні розміру аліментів на дитину відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно витягів з реєстру територіальної громади Підберізцівської територіальної громади вбачається що позивачка зареєстрована та проживає разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що діти сторін проживають разом з матір`ю, а позивач наполягає на визначенні стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, з урахуванням фактичних обставин справи та динаміки значення базового соціального стандарту, суд дійшов висновку про визначення способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, які забезпечуватимуть грошове утримання дітей повною мірою.

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу вимог ст. 78 ЦПК суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК).

Положеннями ст. 80 ЦПК встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до вимог статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд враховує те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності, відсутності доказів реального розміру доходу відповідача та фінансової спроможності надавати дітям допомогу у розмірі, заявленому позивачем, а саме по 9000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, а також те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 3196 гривень на місяць, позивачкою не надано доказів на підтвердження шомісячних витрат на дітей у розмірі 55 000,00 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання дітей, слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття.

Визначений розмір аліментів узгоджується з вимогами чинного законодавства України, відповідає інтересам дітей, покриватиме суттєву частину витрат на дітей і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Питання судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 142, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити частково.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований 30.05.2009 року Росохацькою сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 3

Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище « ОСОБА_8 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,РНОКПП НОМЕР_6 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 5 000, 00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн. на кожну дитину але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.04.2025 року і до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 судовий збір у розмір 986,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 20.06.2025 року.

СуддяН. Б. Добош