Справа №464/4628/25
пр № 2-з/464/24/25
У Х В А Л А

04 липня 2025 року м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

у с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Президії Національної академії наук України № 111 від 02 квітня 225 року «Про внесення змін до постанови Президії НАН України від 19 квітня 2023 року № 173 та проведення виборів директора Державної установи «Інститут Регіональних досліджень імені М.І. Долішнього НАН України».

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Національній академії наук України та її структурним підрозділам вчиняти дії, а саме здійснювати необхідні організаційні заходи з проведення виборів директора, затвердження кандидата та призначення на посаду директора Державної установи «Інститут регіональних досліджень імені М.І. Долішнього НАН України».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 02 липня 2025 року такі передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Оглянувши матеріали заяви, суддя дійшла наступного висновку.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 04 липня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії наук України про визнання протиправним та скасування рішення, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз`яснено позивачу його право на звернення з даними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з вимогами ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову, яка подана одночасно з пред`явленням позову подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Процесуальним законодавством не визначено дій суду щодо вирішення питання забезпечення позову поданого разом з позовною заявою, у випадку відмови у відкритті провадження у справі, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, за нормами ЦПК України інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в цивільному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в цивільній справі. Саме цивільний процесуальним законом регламентований порядок забезпечення позову, який належить до юрисдикції загальних судів.

Такий висновок ґрунтується на тому, що в силу приписів ст.1 ЦПК України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

У свою чергу, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; а суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст.2 ЦПК України).

З урахуванням ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 04 липня 2025 року, згідно з якою вищевказаний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, подана заява про забезпечення позову не може бути розглянута по суті в порядку, передбаченому ЦПК України. Розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову повинно здійснюватися виключно судом компетентним розглядати спір по суті.

Оскільки ЦПК України не передбачає вирішення заяви про забезпечення позову при неналежності справи до суду загальної юрисдикції, а тому у даному випадку підлягає застосуванню положення, передбачені ч.9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У ч.9 ст.153 ЦПК України надано право суду повертати заявнику заяву про забезпечення позову, про що постановляється ухвала.

Ураховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.258-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 04 липня 2025 року.

Суддя Галина ШАШУРІНА