Дата документу 14.07.2025
Справа № 334/5009/25
Провадження № 2/334/2907/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Александровій А.С.

розглянувши у судовому засіданні позов ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, Третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Катерина Валеріївна про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

адвокат Левицька Ю.В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована у АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері, ОСОБА_2 , на квартиру АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані наступним: ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 87 років.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 ).

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.С. для оформлення спадщини, оскільки за життя мати Позивача склала заповіт на свою доньку ОСОБА_1 .

Проте, оформити спадщину за заповітом Позивачка не може, оскільки відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності на майно.

Спадкоємицею було надано копію Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Горловою Ю.М., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 05.03.2013 року за р. № 411, копію Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 962775 від 05.03.2013 року та копію технічного паспорту на квартиру, складеного Орендним підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 17.03.2011 року. Оригіналів документів, що посвідчують право власності на зазначене вище майно на ім`я ОСОБА_2 не надано, оскільки після смерті матері знайти оригінали документів ОСОБА_1 та к і не змогла.

Адвокат Левицька Ю.В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 надала суду заяву про слухання справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтер мала у повному обсязі.

Представник територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Катерина Валеріївна надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Крім того, на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Запоріжжя приватним нотаріусом надіслано на адресу суду спадкову справу заведену 20.01.2025 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що 05 березня 2013 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М. було посвідчено заповіт за р. № 413, за яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на випадок своєї смерті заповідала все своє майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 20.06.1977 року.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у віці 87 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.11.2024 року.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, копією витягу з Держаного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією технічного паспорту.

Згідно постанови приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. від 27.05.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причини не надання документів, що посвідчують право власності на майно.

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 8 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації (крім земельної ділянки), може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення на підставі правовстановлюючих документів та довідки зазначеного органу місцевого самоврядування з викладенням характеристики будівлі, на яку видається свідоцтво.

Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно ст.ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права па спадщину у судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги те, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя заповідала ОСОБА_1 все своє майно, однак остання не може оформити спадщину по причині відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно, тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 141, 200, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1266, 1278 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, Третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Катерина Валеріївна про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована у АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері, ОСОБА_2 , на квартиру АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.07.2025 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.