ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2025 року м. Кропивницький

справа № 405/6019/24

провадження № 22-ц/4809/679/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Дуковського О.Л.,

суддів - Дьомич Л.М., Письменного О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Лишенка Сергія Сергійовича, на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 січня 2025 року (суддя Волоткевич А.В.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

встановив:

У серпні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову вказувала, що сторони мають спільних дітей, які знаходяться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірваний, а відповідач добровільно не бере участі в утриманні дітей. Також, зазначає, що має право на отримання аліментів на своє утримання, як дружина з якою проживає спільна дитина до досягнення дитиною 3 річного віку.

Відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог та вказував, що він визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей. Щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини вказував, що заявлений розмір аліментів 1/4 від всіх видів заробітку заявлений неправомірно, оскільки у такому випадку загальний розмір аліментів на дружину та дітей буде перевищувати 50 % всіх видів заробітку позивача, а тому просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дружини в розмірі 1/10 всіх видів заробітку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 січня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання дітей: - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи стягнення з 30.08.2024 і до повноліття сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім продовжити стягнення у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ), на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, починаючи з 30.08.2024 і до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Не погодившись із вказаним рішенням суду представник відповідача адвокат Лишенко С.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду від 09.01.2025 та ухвалу суду від 19.11.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що згідно з наданою інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_2 : 07.03.2022 об 00:33 виїхала за кордон через пункт пропуску Чоп (Тиса), 26.07.2024 о 20:49 в`їхала на територію України через пункт пропуску Рава-Руська, 29.08.2024 о 15:00 виїхала за кордон через пункт пропуску Ягодин.

Відповідно до вимог ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч.7 ст.177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача. При цьому оформлена позовна заява подається позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, у паперовій або електронній формі.

У паперовій формі позовна заява подається шляхом: - особистого прибуття до приміщення суду; - направлення засобами поштового зв`язку АТ Укрпошта.

В електронній формі позовна заява подається через підсистему «Електронний суд». Згідно з п.1 р.2 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 (далі - Інструкція), канцелярія щоденно протягом робочого часу суду забезпечує прийняття та реєстрацію документів, що подаються до відповідного суду в паперовій формі, а також в електронній формі, якщо вони надійшли в порядку, визначеному процесуальним законодавством, Положенням про порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТС. Кожен документ реєструється в суді лише один раз: вхідні - у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, створювані - у день підписання або затвердження.

Згідно з п.9 р.2 Інструкції на першому аркуші вхідного документа в паперовій формі (у тому числі, у разі роздрукування паперової копії вхідного електронного документа) у правому нижньому куті або вільному від тексту місці проставляється реєстраційна позначка (штамп), в якому зазначаються дата реєстрації, реєстраційний номер (та за необхідності - найменування суду) і підпис особи, яка здійснила реєстрацію документа, а в разі необхідності - і час подання документа. Згідно з п.6 р.2 Інструкції конверти (пакети), в яких надходять документи, приєднуються до одержаних документів.

Позовна заява про стягнення аліментів датована та підписана Позивачем 26.08.2024, коли вона перебувала в Україні. Однак згідно з вхідним штампом на позовній заяві, позовна заява була зареєстрована судом 30.08.2024. При цьому матеріали справи не містять конверту, а тому позовна заява мала бути подана Позивачем особисто. Однак Позивач виїхала за кордон 29.08.2024.

Таким чином, на момент надходження заяви до канцелярії суду Позивач вже перебувала за кордоном, а тому не могла 30.08.2024 особисто подати заяву до канцелярії суду. При цьому матеріали справи не містять підтвердження того, що позовна заява була подана представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04.09.2024 позовну заяву було залишено без руху, так як Позивачем в позовній заяві не зазначено відомостей про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю п`ять днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали. 06.09.2024 до суду було подано заяву на виконання ухвали суду від 04.09.2024, датовану 06.09.2024 та підписану особисто Позивачем. 18.09.2024 до суду було подано заяву Позивача про розгляд справи без її присутності. Заява датована 18.09.2024 та підписана особисто Позивачем. У матеріалах справи відсутні конверти, а тому заява про усунення недоліків та заява про розгляд справи без участі мали бути подані до канцелярії суду Позивачем особисто. Доказів подання заяви представником Позивача в матеріалах справи немає. Однак, як вже було зазначено вище, з 29.08.2024 Позивач перебувала за кордоном, а тому не могла подати ці заяви 06.09.2024 та 18.09.2024 особисто до канцелярії суду.

Враховуючи вищевикладене, Позивач не могла підписати та особисто подати до канцелярії суду жодного із цих документів, так як з 29.08.2024 виїхала за кордон та після цього не поверталася в Україну.

Таким чином, позовна заява, всупереч вимогам ч.2 ст.175 ЦПК України, не була підписана позивачем. Докази підписання позовної заяви представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в матеріалах справи відсутні. При цьому заява про усунення недоліків позовної заяви також не могла бути підписана та подана Позивачем, а тому Позивач не виконала вимоги суду та не усунула у встановлений судом строк недоліки позовної заяви.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, недоліки позовної заяви не були усунені Позивачем у встановлений судом строк, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Щодо вимог про стягнення аліментів зазначив, що позивачем не надавалось до суду першої інстанції жодних документів на підтвердження того, що вона є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, а тому судом неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Поліщук Юлії Романівни надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому вона просила відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та наявні докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судове рішення відповідає зазначеним вимог чинного законодавства з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 12.10.2016 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2023 у справі №405/7534/23 розірвано. Рішення суду набрало законної сили.

В період шлюбу, у сторін народився спільний син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 6) та спільна донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_4 (а.с. 7).

Після розірвання шлюбних відносин, діти залишились поживати з позивачем, що визнається сторонами та також підтверджується довідкою про склад сім`ї ОСББ «Наш будинок-24» №21 від 23.08.2024 (а.с. 8).

Сторони мають двох спільних дітей, які є неповнолітніми, які проживають з позивачкою, перебувають на її утримані, а тому вона має право на отримання аліментів від відповідача батька дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів на утримання дітей у заявленому розмірі.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності, а також має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 80, ч. 1 ст. 81 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Тобто, утримання дружині, яка перебуває в стані вагітності, з якою проживає дитина, від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, надається у формі аліментних платежів, з моменту подачі заяви до суду до досягнення дитиною трирічного віку, з усіх видів доходу, в твердій грошовій формі або частці, лише за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 128 КЗпП України при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Аналогічно, частиною 3 статті 70 Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що загальний розмір усіх відрахувань підчас кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі уразі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Виходячи з вищенаведених норм законодавства у їх сукупності, для можливості відрахування 70 відсотків від заробітної плати боржника необхідна наявність водночас двох умов відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Тобто, при відрахуванні з заробітної плати за працівником у всякому разі повинно бути збережено 50 % заробітку.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та вважає, що відповідач має матеріальну можливість на утримання дітей у розмірі визначеному судом першої інстанції, врахувавши сімейний та матеріальний стан відповідача, стан його здоров`я, розмір доходу відповідача, перебування на його утриманні інших непрацездатних осіб.

Таким чином, утримувати дитину є обов`язком як матері, так і батька дитини, а відповідач має змогу надавати таку допомогу.

Стосовно вимог апеляційної скарги щодо недотримання вимогам ч.2 ст.175 ЦПК України, оскільки вона не була підписана позивачем, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 1911.2024 встановлено, що в судовому засіданні представник позивача адвокат Поліщук Ю.Р. повідомила, що вона на виконання Договору про надання правової допомоги № 01/08/24 від 01.08.2024 підготувала позивачу позовну заяву та після підписання зазначеної позовної заяви позивачем, подала її через канцелярію Ленінського районного суду м. Кіровограда. Також зазначила, що при подачі позову до канцелярії суду, на підтвердження повноважень на подачу документів від ОСОБА_2 , пред`явила працівнику канцелярії Договір про надання правової допомоги № 01/08/24 від 01.08.2024. Подальші заяви за підписом позивача були подані до канцелярії суду також нею з пред`явленням Договору про надання правової допомоги № 01/08/24 від 01.08.2024.

Судом встановлено, що позовна заява підписана особисто ОСОБА_2 .

При подачі позову до канцелярії суду адвокат Поліщук Ю.Р. на підтвердження повноважень на подачу документів від ОСОБА_2 пред`явила працівнику канцелярії Договір про надання правової допомоги № 01/08/24 від 01.08.2024

Відповідно до ордеру серії ВА № 1066088 від 19.11.2024 адвокат Поліщук Ю.Р. надає правничу(правову) допомогу ОСОБА_2 на підставі Договору про надання правової допомоги № 01/08/24 від 01.08.2024. Також, зі змісту ордеру судом встановлено, що Договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Отже, на момент подачі до суду позову та подальших заяв у справі за підписом ОСОБА_2 у адвоката Поліщук Ю.Р. були повноваження на подачу через канцелярію суду вищезазначених документів.

При цьому, як ЦПК України так і Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України не передбачають обов`язку представника додавати оригінал чи копію доказу на підтвердження повноважень, при подачі процесуальних заяв через канцелярію суду, якщо такі заяви підписані безпосередньо заявником, а не відповідним представником.

Враховуючи зазначене колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того, що твердження представника відповідача щодо даної обставини, жодним чином не вказують на порушення вимог чинного законодавства та необхідності залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскаржуване судове рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ухвалив :

Апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Лишенка Сергія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 січня 2025 року (суддя Волоткевич А.В.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.Л. Дуковський Судді: Л. М. Дьомич

О.А.Письменний