Провадження №2/760/2516/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Омельяненко С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КФ.ЮА" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позов до відповідачки про стягнення коштів у сумі 13019 грн та зазначає, що 17.02.2022 ОСОБА_1 , з використанням свого номера мобільного телефона, здійснила реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ITC) на сайті ТОВ «КФ.ЮА» за посиланням https://cash-kf.com.ua та вчинила ряд дій спрямованих на укладання договору позики за змістом якого ОСОБА_1 мала отримати в позику грошові кошти.

Так, ОСОБА_1 , шляхом особистого заповнення анкетних даних в IT, надала відомості про свою особу у відповідності з вимогами ЗУ «Про електронну комерцію».

Зокрема, частиною 8 ст. 11 Закону визначено, у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі.

Разом з тим, внаслідок технічного збою в ІТС договір позики між ТОВ «КФ.ЮА» та ОСОБА_1 в системі не виявлено.

Проте ТОВ «КФ.ЮА» здійснило перерахунок грошових коштів ОСОБА_1 у розмірі 13 019 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «МТБ Банк» від 08.05.2023 N00/1340-0/63-2.

Враховуючи, що зазначені грошові кошти були отримані ОСОБА_1 внаслідок технічного збою ІТС, остання немає права на їх збереження та зобов`язана повернути грошові кошти ТОВ «КФ.ЮА».

На підставі ст. ст.1212, 1213 ЦК України просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення ( виклику) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.03.2024 призначено цивільну справу до розгляду в судовому засідання з повідомленням сторін.

Відповідачка, не погоджуючись з позовом, подала відзив, у якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на на відсутність доказів на підтвердження доводів позивача, зазначила, що кошти не отримувала.

Пояснила, що дійсно зверталась до позивача через його сайт https://cash-kf.com.ua/ за отримання грошових коштів у позику, заповнила на сайті заяву - формуляр про акцептування оферти про укладання договору про надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0 від 17.02.2022.

У подальшому позивач жодних дій на виконання умов договору про надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0 від 17.02.2022 не здійснив та грошові кошти відповідачу не перерахував.

За таких умов у позивача взагалі відсутнє право вимагати з відповідача грошові кошти і як безпідставно збережені, так і як заборгованість за договором позики, по причині не перерахування грошових коштів відповідачу.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку..

Судова повістка яка направлялася відповідачу, на адресу її реєстрації місця проживання, повернулась до суду із відміткою за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 11 червня 2021 року в справі № 2-6236/11, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції.

Так, судова повістка направлялася відповідачу за її місцем реєстрації.

ЇЇ адреса реєстрації підтверджується матеріалами справи.

Розшук учасників справи не віднесено до повноважень суду і такі можливості у суду відсутні.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.

У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов такого.

Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначив, що 17.02.2022 ОСОБА_1 з використанням свого номера мобільного телефона здійснила реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ITC) на сайті ТОВ «КФ.ЮА» за посиланням https://cash-kf.com.ua та вчинила ряд дій спрямованих на укладання договору позики за змістом якого ОСОБА_1 мала отримати в позику грошові кошти.

Так, ОСОБА_1 , шляхом особистого заповнення анкетних даних в IT, надала відомості про свою особу у відповідності з вимогами ЗУ «Про електронну комерцію».

Зокрема, частиною 8 ст. 11 Закону визначено, у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі.

Разом з тим, внаслідок технічного збою в ІТС договір позики між ТОВ «КФ.ЮА» та ОСОБА_1 в системі не виявлено.

Проте ТОВ «КФ.ЮА» здійснило перерахунок грошових коштів ОСОБА_1 у розмірі 13 019 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «МТБ Банк» від 08.05.2023 року N00/1340-0/63-2.

Відповідачкою надано до суду паспорт споживчого кредиту та договір про надання кредиту № 0 від 17.02.2022 та зазначено, що так, нею здійснена реєстрація, однак кошти ТОВ «КФ.ЮА» їй не порахувало.

Судом встановлено, що відповідачка здійснила реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ITC) на сайті ТОВ «КФ.ЮА» за посиланням https://cash-kf.com.ua та вчинила ряд дій спрямованих на укладання договору позики. Даний факт сторонами не заперечується.

З довідки № 1005/1 від 10.05.2023 вбачається, що внаслідок технічного збою в інформаційно- телекомунікаційній системі ТОВ «КФ.ЮА» договір про надання позики на умовах фінансового кредиту між ТОВ «КФ.ЮА» та ОСОБА_1 у системі не виявлено.

Спірним питанням у даній справі є факт перерахування коштів відповідачці позивачем.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Подібний висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).

Подібні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, та постановах Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 201/2956/19, від 27 липня 2022 року у справі № 644/3932/18-ц, від 29 березня 2023 року у справі № 643/8385/21, від 18 жовтня 2023 року у справі № 639/6422/21.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли внаслідок збою в системі ТОВ «КФ.ЮА» і як наслідок відсутній договір між сторонами про надання позики.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Так, позивачем на підтвердження своїх вимог надано довідку МТВ BANK 00/1340-0/63-2 від 08.05.2023 згідно якої на запит вих. N205/2 від 02.05.2023 ПАТ «МТБ БАНК» надає інформацію по запитуваній операції: 17.02.2022 о 18:22:17 в рамках договору N1 від 30.12.2020 року про організацію переказу коштів була здійснена успішна операція (ID REFILL _храу _f99214bb969d4837a755e135d2ae0eb8) з переказу коштів у сумі 13 019,00 грн. (тринадцять тисяч дев`ятнадцять) гривень 00 копійок з подальшим зарахуванням на платіжну картку НОМЕР_1 фізичній особі ОСОБА_1 , номер мобільного телефону НОМЕР_2 .

Так згідно п.п. 2.1-2.3 договору № 1 про організацію переказу коштів від 30.12.2020 ПАТ «МТБ БАНК» та ТОВ «КФ.ЮА» 2.1. На умовах цього Договору Банк зобов`язується за наданою кредитною установою інформацією та дорученням, організовувати здійснення переказу коштів, що надаються кредитною установою клієнту в рамках видачі кредиту або позики, на рахунки Клієнтів або рахунки інших отримувачів відповідно до доручень клієнтів, наданих кредитній установі згідно умов договору про надання кредиту або позики, та Банк забезпечувати, у тому числі за участі партнерів, розрахунки з МПС та її учасниками за операціями з переказу коштів (далі - Послуги), а Кредитна установа зобов`язується прийняти надані Банком послуги та оплатити їх у розмірі та на умовах, визначених цим Договором. Кредитна установа гарантує, що ініціювання Переказу за цим Договором буде пов`язане виключно з видачею Кредитною установою кредитів або позик на рахунки Клієнтів або рахунки інших отримувачів відповідно до доручень Клієнтів. Обмін інформацією між Банком та Кредитною установою здійснюється в електронній формі в погоджених форматах через захищені електронні канали зв`язку (HTTPS, електронна пошта та ХРАY).

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності беззаперечних доказів отримання нею зазначеної позивачем грошової суми, судом до уваги не приймаються, оскільки на спростування доказів позивача, стороною відповідача будь- яких доказів, як -то: виписки по її банківському рахунку не надано, будь - яких доказів витребувати не просила, обмежившись лише наданням відзиву, не заперечувала факту наявності у неї вказаної у відповіді банку банківської карти.

Крім того судом не приймається до уваги посилання відповідачки на невідповідність листа про переказ 17.02.2022 грошових коштів в сумі 13019 грн. вимогам про доказ, оскільки є незрозумілим про який лист іде мова, кому та за яких умов він направлявся.

Суд додатково звертає увагу на відсутність в матеріалах справи клопотання про витребування у банківської установи відповідного доказу, що спростовує доводи відповідача.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надає оцінку доказам як в цілому так і кожному доказу, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Оскільки на підставі всебічно досліджених усіх обставин справи, письмових та електронного доказів, наданих суду, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності, судом установлено, що відповідач без відповідної правової підстави набула грошові кошти у розмірі 13019 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» (м. Київ, вул. Сергієнка Івана, 18, ) 13019,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів та судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя І.А. Усатова