судді Чернівецького апеляційного суду Лисака І.Н.
на постанову Чернівецького апеляційного суду від 24 червня 2025 року
у справі за апеляційною скаргою апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», в інтересах якого діє Тараненко Артем Ігорович, на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 березня 2025 року.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 24 червня 2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» задоволено.
Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 березня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» задоволено.
Сягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором від 03 травня 2021 року № 570637087 у сумі 78 062 гривні 03 копійки, з яких: 19 894 гривні 50 копійок тіло кредиту; 58 167 гривень 53 копійки проценти за користування кредитом.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не можу погодитись із зазначеною постановою суду виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2024 року ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором від 03 травня 2021 року № 570637087 у сумі 78 062 гривні 03 копійки, з яких: 19 894 гривні 50 копійок тіло кредиту; 58 167 гривень 53 копійки проценти за користування кредитом.
Позов обґрунтований тим, що 03 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 570637087 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового ідентифікатора MNV6H95N, пройдено декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з товариством та укладено кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу і відповідно, відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 гривень, які були перераховані на його банківську карту № НОМЕР_1 .
Крім того, внаслідок укладання сторонами 18 травня 2021 року додаткової угоди до договору № 570637087 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» додатково перерахувало грошові кошти в сумі 5 000 гривень на банківську карту № НОМЕР_2 .
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у вказаному розмірі, що підтверджується відповідними платіжними дорученням.
Так, 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчувався 28 листопада 2019 року (додаток № 10).
28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року (додаток № 11). При цьому інші умови договору залишилися без змін.
31 грудня 2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018, що продовжила строк дії договору до 31 грудня 2021 року (додаток № 12).
В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 викладено у новій редакції. Також укладено, ще декілька додаткових угод № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (додаток № 13), № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року (додаток № 14), № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року (додаток № 15).
В подальшому, право вимоги відчужено ще декілька разів, останній раз 28 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 2810/24/Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (додаток № 21). Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 2810/24/Е від 28 жовтня 2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 78 062 гривні 03 копійки (додаток № 22).
Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашав кредит та не сплачував проценти за користування кредитом, що стало підставою для звернення з вказаним позовом.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 березня 2025 року у позові ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що право майбутньої вимоги на момент укладення договору має бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року й подальших додаткових угод до нього не існувало та сторони не могли передбачити, що 03 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладе кредитний договір з відповідачем.

Крім того, на час укладення договору відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, як і в додаткових угодах до вказаного договору, сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином.

Враховуючи, що позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «ФК Ейс».

Наявні в матеріалах справи реєстри прав вимоги, де боржником зазначено ОСОБА_1 , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, а є додатками до договору та його невід`ємною частиною.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що посилання позивача на продовження строку дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року додатковими угодами не спростовує необхідності чіткого визначення предмета договору на момент його укладення, адже правочин є чинним лише за умови визначеності його істотних умов, а предмет договору факторингу має бути конкретно визначений.

За встановленої відсутності (недоведеності) порушеного або оспорюваного права позивача, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у позові, незалежно від інших встановлених судом обставин, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів більшістю голосів прийшла до висновку, що судове рішення наведеним нормам не відповідає, про те не можу погодитися із таким висновком з огляду на наступне.

Не спростовуючи існування боргових зобов`язань за встановленим судом договором і розмірі, з матеріалів справи також вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 переходило тричі: від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс».

Разом з тим, на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, додаткової угоди №19 від 28.11.2019, додаткової угоди №26 від 31.12.2020, додаткової угоди №27 від 31.12.2021, так і додаткових угод №31 від 31.12.2022 року й №32 від 31.12.2023 року, грошові зобов`язання ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №570637087 від 03.05.2021 року ще не існували, а відтак, і не могли відступатися права кредитора за цим договором.

Оскільки на момент укладення Договору факторингу ще не виникло зобов`язання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року з подальшим укладенням й додаткових угод, оскільки як і сам кредитор у довідці від 28.10.2024 року вказує про передачу такого права вимоги ТОВ «Таліон Плюс» на підставі укладеного договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.19).

В Додатковій угоді №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 пунктом 1.3 встановлено, що право вимоги це права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

В свою чергу, в п.2.1.1.5. Договору №570637087 від 03.05.2021 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , сторони визначили, що кредитодавець має право в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, без згоди позичальника відступити права грошової вимоги за договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу.

Отже, враховуючи, що у відповідності до п.4.2. Договору №570637087 від 03.05.2021 року строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.2. Договору, то даним правом відступати право вимоги до позичальника кредитодавець наділений саме з часу укладання договору, тобто з 03.05.2021 року.

Права майбутньої вимоги на момент укладення договору має бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року й подальших додаткових угод до нього не існувало та сторони не могли передбачити, що 03.05.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладе спірний кредитний договір з відповідачем.

Крім того, на час укладення договору відступлення права вимоги №28/1118-01 від 28.11.2018 року, як і в додаткових угодах до вказаного договору, сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином.

Враховуючи, що позивачем ТОВ «ФК «Ейс» не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «ФК Ейс».

Крім того, звертаю увагу, що наявні в матеріалах справи реєстри прав вимоги, де боржником зазначено ОСОБА_1 , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, а є додатками до договору та його невід`ємною частиною.

При цьому, вважаю, що посилання позивача на продовження строку дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року додатковими угодами не спростовує необхідності чіткого визначення предмета договору на момент його укладення, адже правочин є чинним лише за умови визначеності його істотних умов, а предмет договору факторингу має бути конкретно визначений.

Велика Палата Верховного Суду в постанові ВП ВС від 16.03.2021 по справі № 906/1174/18 (№ в ЄДРСР 96342866), пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Також, Велика Палата Верховного Суду в постанові ВП ВС від 11.09.2018 по справі № 909/968/16 (№ в ЄДРСР 76860058), пункт 106) зазначила такі характеристики договору факторингу як правочину: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватися у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляд різниці між номінальної вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону.

Таким чином, вважаю, що зміст «предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги» треба розуміти таким чином, що зобов`язання на момент відступлення права вимоги має існувати, але строк його виконання міг і не настати, та/або може виникнути за ним в майбутньому, тобто в будь-якому випадку, повинно бути індивідуалізовано Договором про відступлення права вимоги або додатком до нього в момент укладення.

Тому вважаю, що суд першої інстанції правильно встановив обставини та із застосуванням релевантних норм матеріального права прийшов до вірних висновків про відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача, що стало підставою для ухвалення вірного рішення про відмову у задоволенні позову.

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення у цій справі суд апеляційної інстанції мав апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення без змін.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Ігор Лисак