Справа № 172/884/25
Провадження 2/172/392/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07.07.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Філіппова Є.Є. за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічним засобом цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -
До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що позивач ОСОБА_1 набув у приватну власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.09.1994 зареєстрованому в реєстрі за № 1-4313 та договором про розділ спадкового майна від 20.09.1994 року.
На документах про право власності міститься реєстраційний надпис, про те, що зазначений житловий будинок зареєстрований Малим підприємством «Інвентаризатор» Лисичанської міської ради народних депутатів Луганської області на праві приватної власності за ОСОБА_1 . Про здійснення державної реєстрації права власності 01.12.1994 року внесено запис в реєстрову книгу за реєстраційним номером 139.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.1994 року (зареєстроване в реєстрі за № 1-4313), посвідченого державним нотаріусом Стаханівської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна гр. ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є: його дружина ОСОБА_3 та його син ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
За договором про розділ спадкового майна від 20.09.1994 року, укладеним між позивачем та ОСОБА_3 у власність позивача переходить зазначений житловий будинок.
Відповідно до технічного паспорту (інвентарний номер 403) житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4313. Вказаний житловий будинок має загальну площу 49,8 кв.м., житлову площу 31,5 кв.м. та розташований на земельній ділянці разом з господарськими будівлями та спорудами, а саме: сараєм, погребом, вбиральнею, огорожею.
06.08.2024 року позивач звернувся із заявою про державну реєстрацію речових прав на належне йому нерухоме майно до державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради. За результатами розгляду вищезазначеної заяви 25.10.2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 75744010. Вказане рішення вмотивоване неотриманням державним реєстратором відомостей щодо зареєстрованого права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Просить суд визнати за визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який має загальну площу 49,8 кв.м., житлову площу 31,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме: сараєм, погребом, вбиральнею, огорожею.
Ухвалою від 21.04.2025 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явився.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.1994 зареєстрованому в реєстрі за № 1-4313 та договором про розділ спадкового майна від 20.09.1994 року позивач ОСОБА_1 набув у приватну власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.1994 (зареєстроване в реєстрі за № 1-4313), посвідченого державним нотаріусом Стаханівської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна гр. ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є: його дружина ОСОБА_3 та його син ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
За договором про розділ спадкового майна від 20.09.1994, укладеним між позивачем та ОСОБА_3 у власність позивача переходить зазначений житловий будинок.
На документах про право власності міститься реєстраційний надпис, про те, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований Малим підприємством «Інвентаризатор» Лисичанської міської ради народних депутатів Луганської області на праві приватної власності за ОСОБА_1 . Про здійснення державної реєстрації права власності 01.12.1994 внесено запис в реєстрову книгу за реєстраційним номером 139.
Відповідно до технічного паспорту, інвентарний номер 403 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власностіпозивачу ОСОБА_1 у на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4313. Вказаний житловий будинок має загальну площу 49,8 кв.м., житлову площу 31,5 кв.м. та розташований на земельній ділянці разом з господарськими будівлями та спорудами, а саме: сараєм, погребом, вбиральнею, огорожею.
Згідно з розпорядженням начальника Лисичанської міської військової адміністрації від 09.01.2024 № 03 «Про перейменування об`єктів топоніміки» змінено назву вилиці "Красна" в с. Устинівка на вулиця "Квітуча" (додаток 15 до розпорядження).
Рішенням №75744010 від 25.10.2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Мельник І.Б. позивачу відмовлено в проведенні реєстраційних дій. Вказане рішення вмотивоване неотриманням державним реєстратором відомостей щодо зареєстрованого права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до норм ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і е припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, тому слід задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У той же час, враховуючи відсутність провини відповідача у виниклих правовідносинах, суд приходить до висновку, що судові витрати належить покласти на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який має загальну площу 49,8 кв.м., житлову площу 31,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме: сараєм, погребом, вбиральнею, огорожею.

3. Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Є.Є.Філіппов