Провадження № 2/734/489/25 Справа № 734/817/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 червня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Ієвлевій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

у суд із позовною заявою звернулася ОСОБА_1 , у якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні його малолітньої дитини, доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем у справі ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб 05 листопада 2011 року, який нині розірвано 13 травня 2013 року на підставі рішення Козелецького районного суду, що набрало законної сили. На даний час спільно не проживають. Стосунки з відповідачем не склались, не маючи бажання виховувати та займатись забезпеченням доньки ОСОБА_4 її батько, відповідач у справі ОСОБА_2 , залишив її проживати спільно з матір`ю, самоусунувся від виховання доньки, тому матір цілком забезпечує неповнолітню доньку та займається її вихованням з 2012 року і по теперішній час. Відповідач у справі має заборгованість по сплаті аліментів, кошти на утримання доньки не сплачує, крім того спільна донька має вади здоров`я, має інвалідність. Відповідач у справі ОСОБА_2 ухиляється від своїх батьківських обов`язків, взагалі відмовляється від своєї неповнолітньої доньки, не цікавиться станом її здоров`я, не цікавиться розвитком дитини, не створив належних умов для проживання дитини, її виховання та всебічного розвитку, матеріально дитину не утримує, не проявляє батьківської турботи до дитини, її життям не цікавиться. На сьогоднішній день ОСОБА_4 до батька не має почуттів. Батько ОСОБА_4 , відповідач у справі ОСОБА_2 , не бажає забезпечувати доньці відповідні соціально - побутові умови, в тому числі і задля здобуття зростання та отримання освіти, забезпечення додаткового догляду в зв`язку з її хворобою, оскільки дитина знаходиться в інвалідному візку та потребує стороннього догляду. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування доньки, не бажаючи за нею турбуватись, зі сторони позивачки ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні доньки з батьком та прийманні участі батька у вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість та вольове небажання виконувати відносно доньки ОСОБА_4 обов`язків, що покладені на нього законом. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, на думку позивачки, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті доньки ОСОБА_5 , як з моральної, так і з правової точки зору.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явися. При цьому від нього до суду надійшла заява, у якій він просить розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подавши заяву, у якій підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності.

Малолітня дитина, ОСОБА_3 , надала суду письмові пояснення, у яких повідомляє суд, що є дитиною з інвалідністю, за станом здоров`я має можливість пересуватися лише за допомогою візка, потребує догляду, оскільки сама не може навіть ходити. Цілком догляд за нею здійснює матір, ОСОБА_1 , яка з нею проживає і цілком за нею піклується, а батько ОСОБА_2 її життям та станом здоров`я не цікавиться, не відвідує вдома. Вона навчається у школі на інклюзивній формі навчання, закінчила 6 клас. Батько, ОСОБА_2 жодним чином не приймає участі у її житті, жодного разу не турбувався про те, як вона навчається, як її здоров`я і взагалі як вона живу на білому світі. Мамі допомагає бабуся, її матір, ОСОБА_6 , з якою як і з мамою вона проживаю. Просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні до неї.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників, фіксування технічними засобами не здійснювалося.

В судовому засіданні були встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровали шлюб 05 листопада 2011 року, який було розірвано 13 травня 2013 року на підставі рішення Козелецького районного суду, що набрало законної сили. На даний час спільно не проживають.

Під час шлюбу у позивачки та відповідача народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 .

Комісією у складі старости Берлозівського старостинського округу Рибак Д.С., діловода ЦНАП ОСОБА_7 , депутата Чумак Д.Т. , сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 29 січня 2025 року було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 . При обстеженні встановлено, що донька ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, позивачкою у справі, та бабусею, ОСОБА_6 . Для малолітньої ОСОБА_3 створені належні умови для проживання та виховання. Дитина забезпечена продуктами харчування,одягом,взуттям, предметами гігієни, шкільним приладдям. Дитина потребує дорого вартісного лікування внаслідок встановленого діагнозу. ОСОБА_2 участі у вихованні дитини ОСОБА_3 з 2012 року не приймає. Вихованням дитини займається матір, батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, має заборгованість за аліментами.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Козелецької селищної ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Козелецької селищної ради від 12.02.2025, ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до характеристики виданої старостою Берлозівського старостинського округу, ОСОБА_2 з дитиною не проживає з 2012 року, не сплачує аліменти, не утримує доньку матеріально, не займається її вихованням, не цікавиться її здоров`ям, навчанням, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Під час судового засідання достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проявляє батьківської турботи, вихованням не займається, станом здоров`я не цікавиться, участі у житті дитини не приймає, матеріально не утримує.

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення належного захисту дитини, суд знаходить всі підстави для задоволення позову про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні його малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Поряд із цим ОСОБА_2 не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 246 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 164, 165 і 167 СК України, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про позбавлення батьківських правзадовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в сумі 1 246 гривні 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя