Справа №197/803/24
провадження №2/197/30/25
Широківський районний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року

приміщення суду за адресою: вул. Соборна, 86, с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гері О.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Слобідської Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою представниці позивача адвоката Маслової Валентини Леонідівни (місцезнаходження: 50069, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг), яка діє в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), треті особи: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Святого-Миколая, 45, ) про визнання батьківства,

встановив:

У серпні 2024 року до суду звернулася представниця позивача адвокат Маслова Валентина Леонідівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою про визнання батьківства. Обґрунтовує позов тим, що з 26 березня 2022 року позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 стали мешкати разом як чоловік та жінка без укладання шлюбу. У фактичних шлюбних відносинах у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але оскільки на момент народження дитини ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , відомості про батька дитини було зазначено в порядку ст.133 СК України, а саме: в графі «батько дитини» зазначено відповідача ОСОБА_2 , та присвоєно дитині прізвище « ОСОБА_6 », по батькові « ОСОБА_7 ». Тому позивач був змушений звернутися до суду з позовом про визнання батьківства.

Провадження у справі відкрито 09.12.2024.

Позивач та його представниця в судове засідання не з`явилися, від позивача надішла заява про розгляд справи за його відсутності, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09 вересня 2014 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , про що виконавчим комітетом Степової сільської ради Широківського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №14.

З позову вбачається, що шлюбні стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинилися у 2018 році.

За твердженнями позивача з 26 березня 2022 року він та ОСОБА_3 проживають разом як чоловік та жінка без укладання шлюбу, за адресою: АДРЕСА_4 .

Під час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у фактичних шлюбних відносинах, у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис №186 від 07.04.2023.

Оскільки на момент народження дитини ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , відомості про батька дитини було зазначено в порядку ст.133 СК України, а саме: в графі «батько дитини» зазначено відповідача ОСОБА_2 , та присвоєно дитині прізвище « ОСОБА_6 », по батькові « ОСОБА_7 ».

Статтею 128 СК України визначено спосіб вирішення питання позашлюбного батьківства, положеннями якої передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу, зокрема ч.2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до п. 9 вказаної Постанови Пленуму ВСУ, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Під час звернення позивача до суду з вказаним позовом ухвалою суду від 30.01.2023 року у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої були поставлені відповідні питання щодо можливого батьківства позивача.

При ухвалені рішення суд констатує, що Державна спеціалізована установа «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради повернула без виконання ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2025 року про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства у зв`язку з неявкою обох сторін 10.03.2025 та 07.04.2025 на експертизу.

Крім того, судом неодноразово в порядку вимог п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, спрямовувались на адресу сторін виклики до експертної установи та повідомлялась у телефонному режимі про необхідність з`явитись до вказаної установи. Однак, будучи достовірно обізнаними про проведення експертизи, учасники справи не з`явилися до експертної установи.

У разі, коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (в залежності від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі ст.109 ЦПК України, відповідно до вимог якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, а також, зважаючи на ту обставину, що обидві сторони не з`явилися на експертизу, внаслідок чого ухвалу суду від 30 січня 2025 року про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства було повернуто експертом без виконання, в такому випадку позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судовий збір відповдіно до частини першої статті 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволені позову представниці позивача адвоката Маслової Валентини Леонідівни (місцезнаходження: 50069, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг), яка діє в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), треті особи: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Святого-Миколая, 45, ) про визнання батьківства відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складений 10.07.2025 року.

С у д д я: О.Г. Геря