Справа № 214/2618/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Розстальної К. В.,

відповідач - Михайленко Г. В.,

представника позивача - Шевченко Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розіу справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свій позов тим, що надає послуги з постачання теплової енергії відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідач у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, у результаті чого виникла заборгованість за період з 01.01.2019 по 31.12.2023 у сумі 30 801,08 грн., абонентське обслуговування у розмірі 191,52 грн. Указану суму боргу, а також інфляційні втрати у сумі 2 530,75 грн. та 3% річних у сумі 980,73 грн., позивач просить стягнути на свою користь з відповідача.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року по даній справі задоволено позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» повністю; ухвалено стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1), заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2019 по 31.12.2023 у сумі 30 801 грн. 08 коп., абонентське обслуговування у розмірі 191 грн. 52 коп., а також інфляційні втрати у сумі 2 530 грн. 75 коп., 3% річних у сумі 980 грн. 73 коп.; вирішено питання про судові витрати.

23.12.2024 відповідач подав заяву пр оперегляд заочного рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року.

Ухвалою від 27 грудня 2024 року заяву відповідача залишено без руху.

27 січня 2025 року відповідачем було усунуто недоліки.

18.02.2025 ухвалою суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд зхаочного рішення задоволено, заочне рішення суду від 16.07.2024 скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами та заперечуючи проти їх задоволення у повному обсязі, відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позову. Свої заперечення мотивував тим, що вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» пред`явлено про стягнення боргу за період з січня 2019 року, в той час як позов пред`явлено до суду 20.03.2024, тобто з пропуском строку позовної давності, який він просив застосувати, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того, вважає, що позивач просив суд стягнути з нього судовий збір у завищеному розмірі, а оскільки підстави для задоволення позовних вимог, на її переконання, відсутні, то й компенсувати понесені позивачем судові витрати вона не повинна.

Заява ґрунтується на тому, що відповідач не був повідомлений судом належним чином про день проведення судового розгляду, з огляду на що відповідач не мав можливості обґрунтувати свою позицію по справі, висловити заперечення проти позовних вимог та надати доводи на їх підтвердження. Заочне рішення було ухвалено на підставі доказів, наданих позивачем, в той час як відповідач має підстави вважати, що стягнута рішенням суду заборгованість утворилась в тому числі з вини позивача, який необґрунтовано здійснював розрахунок плати за теплову енергію та впродовж тривалого часу не надавав відповідачу роз`яснень такого розрахунку, не дивлячись на численні звернення відповідача. Як наслідок, розрахунок, що покладений в основу позовних вимог в рамках даної справи, на думку відповідача є невірним, а сума пред`явлена до стягнення істотно завищеною. Також відповідач був позбавлений можливості надати суду інформацію, що має істотне значення для правильного вирішення справи по суті.

Представник позивача адвокат Шевченко Ю. С. підтримала позовні вимоги , вваає їх обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову, просиввідмовити позивачу, з підстав вказаних у йього відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що Заочним рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року по даній справі задоволено позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» повністю; ухвалено стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1), заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2019 по 31.12.2023 у сумі 30 801 грн. 08 коп., абонентське обслуговування у розмірі 191 грн. 52 коп., а також інфляційні втрати у сумі 2 530 грн. 75 коп., 3% річних у сумі 980 грн. 73 коп.; вирішено питання про судові витрати.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 , станом на дату подання позовної заяви до суду, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з постачання теплової енергії, яка надається АТ «Криворізька теплоцентраль» за вказаною адресою.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з постачання теплової енергії, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (далі Правила).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктами 31, 32 Правил установлено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Згідно пунктів 35-37 Правил, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається теплова енергія до житла відповідача, однак зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином.

Так, згідно з наданим до суду розрахунком, сума боргу по оплаті за постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 за період з 01.01.2019 по 31.12.2023 становить 30 801,08 грн., плата за абонентське обслуговування 191,52 грн.

Доказів на спростовування зазначеного відповідачем не надано.

Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання та отримання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Беручи до уваги зазначене, правовідносини і зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13; постанова Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18).

Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат.

Положеннями частини першої статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов до суду та доказів на його обґрунтування, суду не надав, тому враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3028,00 грн., сплачений при подачі позову до суду, яку з врахуванням викладеного, суд вважає можливим задовольнити.

Керуючись статями 64, 67, 68 ЖК України, статями 509, 525, 625 ЦК України, статями 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд

ухвалив:

задовольнити позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1), заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2019 по 31.12.2023 у сумі 30 801 грн. 08 коп., абонентське обслуговування у розмірі 191 грн. 52 коп., а також інфляційні втрати у сумі 2 530 грн. 75 коп., 3% річних у сумі 980 грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 3 028 гривень 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Сіденко