Справа №591/7254/25
Провадження № 2-з/591/51/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Ніколаєнко О.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

30.06.2025 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони відповідачці ОСОБА_2 виїзду за межі України до завершення розгляду справи та набрання рішенням законної сили. Зі змісту заяви вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Суми від 23.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики передано до Зарічного районного суду м. Суми. В обгрунтування заяви зазначає, що відповідачка одержала від позивачки грошову позику в сумі 5 300 доларів США, проте у обумовлений строк грошові кошти не повернула. 25.06.2025 відповідачка повідомила позивачці про намір виїхати за кордон. Існує реальна загроза, що відповідачка залишить територію України до завершення судового розгляду та ухвалення судового рішення, що унеможливить виконання судового рішення у майбутньому.

Вивчивши подані матеріали, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 подана до Шевченківського районного суду м. Києва позовна заява до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Доказів подання позову не надано разом із клопотанням про забезпечення позову, разом з тим, з відкритих джерел веб порталу «Судова влада» та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/25294/25 від 23.06.2025 справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми основного боргу в розмірі 200 000 грн, суми неустойки за два тижні прострочення (з 26.05.2025 по 09.06.2025) в сумі 4 000 грн, 3% річних та індекс інфляції (нараховані з 26.05.2025 та по день ухвалення рішення суду) передано за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми.

Станом на час розгляду даного клопотання матеріали справи 761/25294/25 до Зарічного районного суду м. Суми не надійшли.

Статтею 150 ЦПК України передбачено вичерпний перелік видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони виїзду відповідача за межі України на період розгляду цієї справи.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України визначені статтею 6 вищевказаного закону, положеннями якої визначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли:

1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону;

3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень;

4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання;

5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів;

9) він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

10) він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.

Наведені норми гарантують кожній особі право на вільне пересування в межах території України , а також право залишати її. Дії, які можуть становити втручання або обмежувати здійснення права на виїзд за територію України мають бути передбачені законом, переслідувати одну із законних цілей та бути спрямованими для досягнення мети, яка не суперечить наведеним вище нормам.

У цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151 - 153 ЦПК, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України.

Заявником не обгрунтовано, яким чином виїзд відповідачки за межі України унеможливить виконання рішення.

На переконання суду запропонований захід забезпечення позову є явно не співмірним із предметом позову та становитиме непропорційне втручання у гарантоване Конституцією України право на свободу пересування. Відтак, подана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони відповідачці ОСОБА_2 виїзду за межі України до завершення розгляду справи та набрання рішенням законної сили відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Повний текст ухвали виготовлено 01.07.2025.

Суддя О.О.Ніколаєнко