ПОСТАНОВА

Іменем України

14 липня 2025 року м. Кропивницький

справа № 387/1100/23

провадження № 22-ц/4809/744/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О.Л., Письменний О.А.

при секретарі Соловйової І.О.

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог

щодо предмета спору:

ОСОБА_4 ,

Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про встановлення графіку спілкування баби та діда з онукоюза апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2025 року та на додаткове рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Манзюк Т.Ю. звернулася до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області з позовом, у якому просить:

- встановити графік спілкування баби та діда з онукою ОСОБА_5 01.10.2012р;

- зобов`язати відповідачів уникати негативних висловлювань про інших членів сім`ї у присутності онуки;

- заборонити відповідачам спілкуватися з дитиною за допомогою мобільного зв`язку та електронних месенджерів;

- встановити на мобільний телефон онуки "батьківський контроль";

- заблокувати вхідні дзвінки від відповідачів на мобільний номер телефону та у всіх електронних месенджерах.

Вимоги сторона обґрунтувала наступним.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з 14.07.2012р перебували у шлюбі. Мають спільну дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейні стосунки у подружжя не склалися, тому з червня 2022 року вони не проживають разом.

Відповідачі у справі, батьки ОСОБА_4 , відповідно дід та баба ОСОБА_8 , негативно впливають на дитину. Маніпулюють думкою доньки, намагаються погіршити відносини між матір`ю та дитиною, між братом та сестрою, а також між іншою бабусею та онукою.

Такі дії відповідачів суперечать інтересам дитини, впливають на її психіку, перешкоджають нормальній соціалізації та порушують права матері на участь у вихованні дитини.

Відповідачі всіляко намагаються схилити дитину на свій бік, налаштовуючи її проти матері та її неповнорідного старшого брата намагаючись психологічно прив`язати її до себе через подарунки та поширюючи наклепи про позивачку та її сина, що ускладнює спілкування з дитиною.

Відповідачка ОСОБА_2 у присутності ОСОБА_8 , образливо та ганебно висловлюється щодо позивачки та її сина.

ОСОБА_8 фактично проживає з батьком та відповідачами, а її відносини з матір`ю суттєво погіршилися.

Судове рішення

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; встановлено способи участі відповідачів у спілкуванні з онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням бажання дитини: на зустріч та за попередньою домовленістю, погодженою з матір`ю шляхом встановлення зустрічей з дитиною тричі на місяць з 12.00 по 18.00 год. в присутності матері або батька до досягнення онукою 16 річного віку, за умови, що це не порушуватиме процесу здобування освіти; 2 днів протягом "новорічних свят" (Новий Рік, Різдво) в присутності матері або батька до досягнення онукою 16 річного віку; 10 днів протягом літніх канікул онуки ОСОБА_7 у визначений період без присутності матері до досягнення онукою 16 річного віку; зобов`язано відповідачів уникати негативних висловлювань про інших членів сім`ї ОСОБА_7 в її присутності; в іншій частині позовних вимог відмовлено; здійснено розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, за наслідком встановлених під час розгляду справи обставин та у зв`язку з недосягнення сторонами згоди щодо порядку способу участі відповідачів у спілкуванні з онукою, виснував про можливість встановити графік спілкування бабусі та дідуся з онукою.

Додаткове рішення

Відповідно до додаткового рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 220,80 грн, а також судовий збір в розмірі 536,80 грн; стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 220,80 грн, а також судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, відповідачі оскаржили судові рішення в апеляційному порядку, просять рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2025 року у справі 387/1100/23 в частині - встановлення способу участі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спілкуванні з онукою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в частині задоволеного позову , відмовити.

Додаткове рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2025 року у справі 387/1100/23, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати понесені ними у зв`язку розглядом даної справи Кропивницьким апеляційним судом, які складаються зі сплаченого ними судового збору.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Манзюк Т.Ю. просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; залишити без змін рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2025 року;вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу позивача у суді апеляційної інстанції

Рух справи

Ухвалою апеляційного суду від 17 березня 2025 року відкрите апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2025 року та на додаткове рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 21 березня 2025 року підготовчі дії у справі закінчено. Справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2025 року та на додаткове рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 12 годину 00 хвилин 07 травня 2025 року.

Позиція сторін

Позивач та її представник адвокат Манзюк Т.Ю. в апеляційному суді заперечували щодо підстав та мотивів оскарження, наполягали на залишенні рішення суду без змін.

Адвокат Любченко В.М., який представляє інтереси відповідачів, підтримав доводи скарги, наполягав на задоволенні оскарження.

Треті особи у справі належним чином повідомлені про судовий розгляд, до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Неявка осіб належних чином повідомлених про судовий розгляд не перешкоджає слуханню справи, ст. 372 ЦПК.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені наступні факти, досліджені докази

ОСОБА_7 , народжена ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_4 та мати ОСОБА_1 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.06.2023, видане Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), встановлено, що ( Т.1 а.с.33).

Відповідачі у справі є рідною бабою та дідом малолітньої ОСОБА_7 .

Зі змісту витягу з ЄРДР від 17.06.2022 з`ясовано, що 16.06.2022 до ч/ч Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що за місцем мешкання її сина ОСОБА_4 , що розташоване за адресою в АДРЕСА_1 невідома особа в період часу з 10.05.2022 по 16.06.2022 таємно викрала грошові кошти у сумі 81 800 американських доларів США ( Т.1 а.с.15).

Зі змісту характеристики ОСОБА_1 , яка працює на посаді старшого інспектора факультету №2 Донецького державного університету внутрішніх справ, зарекомендувала себе з позитивної сторони, кваліфікований спеціаліст, дисциплінований працівник ( Т.1 а.с.70).

Згідно листа КНП "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради від 21.06.2023 №1106 та медичної карти амбулаторного хворого №3733 з`ясовано, що ОСОБА_1 звернулася за медичною допомогою 12.06.2022 з приводу побутової травми, яка сталась 11.06.2022 ( Т.1 а.с.26-28).

За змістом консультативного висновку спеціаліста від 13.06.2022 з`ясовано, що ОСОБА_1 має закрито черепно-мозкову травму. Струс головного мозку. Диструзія апарату шиї. Підшкірна гематома лівої повіки ( Т.1 а.с.25).

З довідки ФОП ОСОБА_9 від 27.06.2023 встановлено, що ОСОБА_1 дійсно зверталася за психологічною консультацією. В період з 16.03.2023 по 27.06.2023 проведено 10 зустрічей. Причиною звернення була постійна напруга, що викликана проблемами у сім`ї, конфліктні відносини в родині, зокрема відносини з батьками чоловіка ( Т.1 а.с.13-14).

З витягу з реєстру територіальної громади від 23.06.2023 встановлено, що ОСОБА_7 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ( Т.1 а.с.16).

Зі змісту психологічного висновку ПМ "Інсайт" м.Кропивницький з`ясовано, що дитина дівчинка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує психологічної підтримки та допомоги, для подальшої соціальної адаптації, щоб повернутись до нормального та повноцінного життя ( Т.1 а.с.69).

Зі змісту листа Державної прикордонної служби України від 01.11.2023 з`ясовано, що дитина ОСОБА_10 перетинала кордон в 2018, 2019, 2020, 2021, 2023 ( Т.1 а.с. 89-90).

Зі змісту листа Державної прикордонної служби України від 19.12.2023 з`ясовано, що дитина ОСОБА_10 перетинала кордон 15.12.2023 ( Т.1 а.с. 181-183).

У ОСОБА_7 є неповнорідний брат ОСОБА_11 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_11 серії НОМЕР_2 від 08.05.2007, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, та його батьками є ОСОБА_12 та мати ОСОБА_13 ( Т.1 а.с.32).

Позивачка вказала про придбання телефону бабусею і дідусем, з метою маніпуляції та схильності до них, з електронного каталогу щодо вартості телефону Apple iPhone 13 Pro Max 128GB Sierra Blue ( НОМЕР_3 ) складає 48 999 гривень 00 копійок ( Т.1 а.с.11-12).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Кропивницької міської ради №966 від 24.09.2024 встановлено, що затверджено висновок щодо недоцільності визначення графіка побачень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з онукою ОСОБА_5 ( Т.2 а.с.56).

Зі змісту висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради встановлено, що орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за недоцільне визначення графіка побачень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не надано доказів негативного впливу з боку баби та діда та необхідність їх спілкування з онукою ( Т.2 а.с.58).

Суд ознайомився з аудіозаписами та витягом з месенджера "Viber", на підтвердження суперечливих відносин відповідачки ОСОБА_2 з позивачкою. Зміст аудіозаписів свідчить про розмову позивачки з донькою, під час якої дитина розповідає матері слова бабусі щодо ОСОБА_1 , а також відзначається негативне ставлення та висловлювання про матір. У записах чути, як дитина в телефонному режимі повідомляє матері, що не повернеться додому наступного дня, як вони раніше домовлялися.

В аудіозапису 5 зафіксовано розмову ОСОБА_1 з донькою, яка відмовляється фотографуватися разом зі старшим братом і повідомляє позивачці, що він не є рідним братом.

У записі 8 чутно розмову ОСОБА_1 з донькою, де ОСОБА_8 говорить матері, що бабуся негативно висловлювалася про позивачку та про матір позивачки.

Судом першої інстанції опитані свідки ОСОБА_14 , дружина брата позивачки; свідок ОСОБА_15 , друг сім`ї ОСОБА_16 .

Норми матеріального права, застосовані судом до спірних правовідносин

Відповідно до ч. 2 ст. 2 СК України, сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України).

Главою 21 СК України визначено особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів.

Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Частиною першою статті 263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).

Конструкція статті 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами (див.: постанову Верховного Суду від 19 вересня 2018 року, справа № 756/7995/15-ц, провадження № 61-15037св18).

Стаття 8 Конвенції, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає насамперед право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року).

«Сімейне життя» у розумінні статті 8 Конвенції може існувати між бабою і дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні сімейні зв`язки (справа «Ген та інші проти України» заяви № 41596/19 та № 42767/19, рішення від 10 червня 2021 року).

У постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється у: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України). Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд не вирішив заявлений у справі спір з урахуванням вказаних вище норм права, порушив принцип правової визначеності, оскільки не визначив способи участі позивача у вихованні внука (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі № 711/8611/20 (провадження № 61-9806св22) враховано інтереси малолітніх дітей та конкретні обставини справи, визначено порядок спілкування баби з онуками, оскільки це забезпечує якнайкращі інтереси дітей. Сама по собі наявність неприязних відносин між сторонами не є доказом, що останні створюють перешкоди позивачу у питаннях, пов`язаних з вихованням дітей.

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 607/1377/22 (провадження № 61-11704св22) зазначено, що при вирішенні спору суди попередніх інстанцій не врахували, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідачки не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні з онуками можливе лише у разі наявності перешкод позивачам з боку відповідача. З урахуванням обставин, встановлених судами та які визнавалися учасниками справи, відсутні підстави вважати, що відповідач чинить позивачам будь-які перешкоди у спілкуванні з їх онуками. Тому суди зробили неправильний висновок про задоволення цієї позовної вимоги. З урахуванням того, що сторонами не погоджено способи участі позивачів у вихованні онуків (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, суди обґрунтовано встановили наявність підстав для визначення порядку участі позивачів у спілкуванні та у вихованні онуків шляхом надання їм можливості бачитися з дітьми у визначені дні.

У постанові від 06 квітня 2023 року у справі № 466/3563/19 (провадження № 61-5280св22) Верховний Суд, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову про усунення перешкод у спілкуванні, також про встановлення способу участі у спілкуванні з онукою, виходив з того, що суди встановили, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування бабусі та дідуся з онуком, врахували висновок органу опіки та піклування, наданий відповідно до вимог статей 19, 159, 263 СК України, відсутність доказів негативного впливу позивачів на дитину, тому з урахуванням інтересів дитини зробили обґрунтований висновок про часткове задоволення позову.

У постанові Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 462/5189/20 (провадження № 61-11621св21) зазначено, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що дід має право спілкуватись зі своїм онуком, брати участь у його вихованні, тому дійшов висновку про визначення способів участі діда у вихованні онука та у спілкуванні з ним шляхом встановлення систематичних побачень. Час, місце і періодичність побачень суд визначив з урахуванням віку та інтересів дитини. У зазначеній справі суди попередніх інстанцій у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод відмовили, водночас позовну вимогу про встановлення способу часті у вихованні онука задовольнили.

Частиною другою статті 2 СК України визначено, що Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 вказаної Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст. 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Способи захисту цивільних прав, передбачені Цивільним процесуальним кодексом (ЦПК), повинні відповідати спірним правовідносинам. Це означає, що обраний спосіб захисту має бути адекватним характеру порушення та відповідати суті спору. Тобто спосіб захисту має бути ефективним для відновлення порушеного права або інтересу.

Спір у справі порушений матір`ю неповнолітньої дитини, дівчинці 12 років. У заявленому позові просить встановити порядок/графік спілкування неповнолітньої доньки ОСОБА_8 2012р.н. з іі бабою та дідом, батьками бувшого чоловіка. Так як відповідачі (бабуся та дідусь) маніпулюють думкою доньки позивачки з метою погіршити відносини між матір`ю та дитиною, між братом та сестрою, а також між іншою бабусею та онукою. Вказані дії відповідачів суперечать інтересам дитини, деструктивно впливають на її психіку, перешкоджають нормальній соціалізації та порушують права матері на участь у вихованні дитини.

З матеріалів справи виходить про неприязні відносини між позивачкою і відповідачами.

На час порушення справи у суді, дитина проживала з батьком. Позивачка з чоловіком ОСОБА_4 припинили спільне проживання, про що зазначено у позові. На час перегляду в апеляційному суді позивачка підтвердила, що донька необмежено проводить час з бабою та дідом.

Дід та баба, відповідно до моральних засад суспільства та у відповідності до чинного законодавства, має встановлені Сімейним кодексом України права і обов`язки щодо онуків і, в разі порушення прав вправі звернутися за захистом до відповідних органів у визначеному законодавством порядку.

Під правом на повагу до сімейного життя баби та діда по відношенню до своїх онуків в першу розуміється право на підтримання нормальних стосунків між бабою або дідом та онуками шляхом контактів з ним. Такі контакти зазвичай відбуваються за згодою особи, яка несе батьківську відповідальність, а це означає, що доступ бабусі, дідуся до онука, як правило, здійснюється на розсуд батьків дитини.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Конфлікти між дорослими членами сім`ї не можуть жодним чином торкатись інтересів дитини, її духовного, інтелектуального та соціального розвитку. А досягнення власних інтересів за використання дитини є неприпустимим.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України" (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України" (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Здійснюючи висновок, яким частково задоволені позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що донька позивачки ОСОБА_10 , яка проживає з батьком ОСОБА_4 , піддається впливу відповідачів через сімейні конфлікти сторін у справі між собою. Створюються перешкоди матері ОСОБА_1 у належному вихованні її доньки, що є неприпустимим. Тоді як саме батьки несуть першочергове право та відповідальність за виховання своєї дитини, відтак мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини мають саме батьками дитини. Права діда, баби щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків, діда, баби тощо.

Звертаючись до суду, сторона позивача вимоги обґрунтовувала положеннями ст.ст. 257,263,159 Сімейного Кодексу, такими ж нормами керувався суд при ухваленні судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу на диспозиції зазначених норм права. Так, за ч.2 ст. 257 СК, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Ч.1 ст. 159 СК, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Диспозиція статті визначає права/обов`язки осіб, з ким проживає дитина.

За виниклими спірними правовідносинами, дитина з матір`ю не проживає, відносини між ними неналагоджені. Між батьками дівчинки поставало питання щодо місця проживання дочки.

Так, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2024р у справі № 404/5951/23 у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , відмовлено. Провадження порушене у липні 2023р, судове рішення набуло чинності за наслідком перегляду апеляційним судом, постанова від 02.05.2025р. Судові рішення у справі містить встановлений факт, дитина ОСОБА_7 в залі судового засідання в суді першої інстанції пояснила, що останні півтора року проживає з батьком і надалі бажає проживати з ним, з матір`ю проживати не бажає.

Таким чином виходить, що позивачка, яка безумовно, має переважне право на виховання дитини перед дідом та бабусею, згідно із законом, просить встановити порядок спілкування доньки з відповідачами у справі, в той час коли дівчинка з нею не проживає і сімейне оточення дитини становлять саме відповідачі у справі, з якими вона проживає разом з батьком.

Заявлений позов, у визначений стороною спосіб, суперечить диспозиції норм права, які регулюють право діда та баби на спілкування з онукою, так і можливості реалізації заявленого способу захисту.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі наголошує, що позивачка не вказала, яке саме її право порушене при сталих відносинах її доньки з відповідачами, в цих відносинах взагалі відсутнє спілкування дівчинки з матір`ю. З даною позицією погоджується колегія суддів. Питання спілкування матері та доньки не вирішене, сама позивачка, в силу виниклих обставин, не може вільно спілкуватися з дитиною.

16.11.2023 ОСОБА_1 в межах цивільної справи № 404/5951/23, подала заяву про забезпечення позову про місця проживання дитини, розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що спільна з відповідачем дочка ОСОБА_8 проживає з батьком та відмовляється спілкуватися з матір`ю. Вказала, що відповідач негативно впливає на їхню дочку, маніпулює її думкою, налаштовує проти матері, забороняє їм бачитися та спілкуватися. Без її згоди надав дозвіл на виїзд дочки з дідом та бабою за кордон, вона фактично позбавлена можливості спілкуватися з дочкою. Просила суд забезпечити позов, зобов`язавши відповідача усунути перешкоди у спілкуванні матері з дитиною шляхом проживання доньки за місцем проживання матері протягом 50% часу (перші 15 днів місяця) за місцем проживання матері та 50% часу (другі 15 днів місяця) за місцем проживання батька до моменту вирішення справи судом.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.11.2023 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Манзюка Тараса Юрійовича про забезпечення позову відмовлено, ухвала набула чинності, постанова від 04.04.2024р. В постанові апеляційного суду вказано, що за наслідком обставин справи, місця проживання дитини, думки дівчинки, адекватним способом забезпечення позову у справі про визначення місця проживання дитини могло бути зобов`язання відповідача забезпечити безперешкодне спілкування позивачки з дитиною або в певні дні та години, без зміни теперішнього місця проживання дитини, однак конкретної вимоги про таке забезпечення позову позивач не висунув.

Висновки суду у вищевказаній цивільній справі повністю актуальні і до виниклих спірних правовідносин у даній справі, що переглядається.

Першочергово матір дитини має захистити своє право приймати участь у вихованні, спілкуванні, піклуванні відносно доньки.

Суд першої інстанції не врахував дану суттєву обставину та визначив графік спілкування відповідачам, в той час коли дитина на постійній основі з ними спілкується, на відміну від спілкування з матір`ю. Судове рішення має захищати порушене, невизнане, оспорюване право особи, натомість заявлений позов, обраний спосіб захисту не є ефективним, правильним та доцільним за наслідком виниклих спірних правовідносин.

За вищевикладеного, висновок суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в частині задоволення позову, не ґрунтується на положеннях законодавства і повністю суперечить обставинам справам та суті спірних правовідносин. Таке судове рішення неможливо не тільки виконати, але рішення не сприяє найкращим інтересам дитини, враховуючи сталі обставини спору, а саме місця проживання дитини та відносини матері та дитини.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За встановлених судом апеляційної інстанції обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд зазначає, що у зв`язку з задоволенням апеляційної скарги, скасуванню і відмові у задоволенні позову в оскаржуваній частині, на підставі ст. 141 ЦПК України, сплачені судовий збір відповідачами, підлягає відшкодуванню.

Тому з з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати, понесені ними у зв`язку розглядом даної справи Кропивницьким апеляційним судом, які складаються зі сплаченого ними судового збору у сумі 6 441,60 грн.

Додаткова постанова щодо правничої допомоги

Додатковим рішенням Добровеличківський районний суд Кіровоградської 14 лютого 2025р заяву представника позивача ОСОБА_17 в інтересах позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_17 в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , управління з питань захисту дітей Кропивницької міської ради про встановлення графіку спілкування баби та діда з онукою, задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 220 (три тисячі двісті двадцять) гривень 80 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 220 (три тисячі двісті двадцять) гривень 80 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Додаткове рішення це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення, втрачає силу, постанова Верховного Суду від 24 січня 2024р, справа № 752/1058/23.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката Любченко В.М., який діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2025 року в оскаржуваній частині та додаткове рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року, - скасувати.

Ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову представника позивача ОСОБА_17 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , управління з питань захисту дітей Кропивницької міської ради про встановлення графіку спілкування баби та діда з онукою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати понесені ними у зв`язку розглядом даної справи Кропивницьким апеляційним судом, які складаються зі сплаченого ними судового збору у сумі 6 441,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О.А.Письменний