Справа № 462/4057/24 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/811/3638/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

З участю представника позивача-адвоката Гомзяк І.А., представника відповідача-адвоката Репецького В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 462/4057/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Репецького Віталія Васильовича на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 03 вересня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» в інтересах якого діє адвокат Мицул Максим Сергійович до ОСОБА_1 ,- про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору

в с т а н о в и в :

14.05.2024 ТОВ «Автокредит плюс» в інтересах якого діє адвокат Мицул М.С. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 завдані збитки в розмірі 179 753,60 грн. та судові витрати. Позовну заяву мотивує тим, що 01.11.2016 року між ТОВ «Автокредит Плюс» та ОСОБА_1 , власником транспортного засобу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу шляхом підписання Заяви про приєднання до договору купівлі-продажу, а саме автомобіль марка (модель) BMW 316, 2003 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 . Після здійснення перереєстрації транспортного засобу на нового власника, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ТОВ «Автокредит Плюс» стало новим власником зазначеного транспортного засобу.

15.09.2022 року був укладений договір купівлі-продажу №7457/22/002885, згідно якого товариство продало, а ОСОБА_2 придбав зазначений вище автомобіль, який фактично отримав разом із ключами. При реєстрації придбаного ОСОБА_2 автомобіля в сервісному центрі №6844 було встановлено, що він знаходиться у розшуку по базі «Інтерпол», країна Італія та працівниками поліції автомобіль було вилучено у ОСОБА_2 , поміщено на штрафмайданчик, а в подальшому арештовано в межах кримінального провадження №00000098 від 10 червня 2023 року.

12.03.2024 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області ухвалено судове рішення по справі № 683/3518/23, яким позов ОСОБА_2 задоволено, розірвано договір купівлі-продажу транспортного засобу №7457/22/002885 від 15 вересня 2022 року, укладений між ТОВ «Автокредит Плюс» та ОСОБА_2 щодо автомобіля марки «BMW», моделі 316, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_4 , стягнуто з ТОВ «Автокредит Плюс» на користь ОСОБА_2 168000 грн вартості автомобіля, 9000 грн витрат на правову допомогу, 2753 грн 60 коп. судового збору. Загальна сума стягнення складає 179 753,60 грн, яку позивач добровільно виплатив. Також судовим рішенням по справі №683/3518/23 від 12.03.2024р. встановлено, що за даними Інтерполу даний автомобіль з 04 лютого 2010 року значиться як викрадений, країна повідомлення про крадіжку Італія, та з 20 липня 2020 року перебуває у базі розшуку Інтерполу. Оскільки на дату укладання договору купівлі-продажу - 01.11.2016 року позивач не міг знати про права третіх осіб, які виникли в лютому 2010 року та всупереч договору купівлі-продажу та діючому законодавству відповідач його не повідомив, і якби позивач був обізнаний про права третіх осіб, то договір купівлі-продажу не був би укладений, а тому позивач просить позов задовольнити.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 03 вересня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» збитки в розмірі 179753 (сто сімдесят дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят три) грн 60 коп. та 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Репецький В.В.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову. Суд як на підставу звільнення позивача від доказування, посилається на рішення Староконстянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2024 року у справі № 683/3518/23, яким розірвано договір купівлі-продажу автомобіля від 15.09.2022 року укладений між ТзОВ «Автокредит Плюс» та ОСОБА_2 та стягнуто з ТзОВ «Автокредит Плюс» 168000 грн. вартості автомобіля та судові витрати. Однак зазначене рішення оскаржене відповідачем до суду апеляційної інстанції. Стверджує, що жодна з умов визначених ч.1 ст.661 ЦК України як підстава для виникнення обов`язку відшкодування шкоди не відбулась, оскільки транспорт вилучений дізнавачем тимчасово, а не на підставі рішення суду. Крім цього, стверджує, що відповідачу також нічого не було відомо про перебування автомобіля в розшуку, оскільки з автомобілем неодноразово були вчинені реєстраційні дії та жодних порушень під час них Територіальні сервісні центри не виявляли. Звертає увагу, що автомобіль був переміщений через кордон у 2005 році, а тому твердження про перебування автомобіля у базах розшуку з 04.02.2010 року викликає обґрунтований сумнів, тому адвокатом здійснені відповідні запити до Інтерполу щодо наявності кримінальних проваджень, судових процесів з приводу викрадення заявленого автомобіля, яка підстава внесення відомостей про розшук автомобіля в базу Інтерполу? Чому автомобіль з 04.02.2010 року значиться як викрадений, та лише з 20.07.2020 року перебуває у базі розшуку Інтерполу? Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

24.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» подало відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що вважає доводи апеляційної скарги безпідставними. Посилається на те, що позивач отримав відповідь від Інтерполу від 17.10.2024 року в якій вказується про те, що автомобіль марки BMW WBAAT5107OFW54267 зареєстрований в базі даних як викрадений 04 лютого 2010 року, що встановлено також рішенням Староконстянтинівського районного суду Хмельницької області у справі № 683/3518/23. Звертає увагу, що за цим рішенням з позивача стягнуто в користь ОСОБА_2 168000 вартості автомобіля та судові витрати. Це рішення позивач виконав добровільно, а тому має право на захист своїх прав на підставі ст.661 ЦК України. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. У відзиві позивач наводить попередній розрахунок витрат на послуги професійної правової дороги, остаточний розрахунок буде поданий у строк передбачений ЦПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 лютого 2025 року зупинено провадження у справі у справі № 462/4057/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Репецького В.В. на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 03 вересня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» в інтересах якого діє адвокат Мицул Максим Сергійович до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору-до набрання законної сили рішенням Староконстянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2024 року у справі № 683/3518/23.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2024 року залишено без змін.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18 березня 2025 року поновлено провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 адвоката Репецького В.В. на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 03 вересня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» в інтересах якого діє адвокат Мицул М.С. до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Репецького В.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ТОВ «Автокредит плюс» адвоката Гомзяка І.А., вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 01.11.2016 року між ТОВ «Автокредит плюс» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу шляхом підписання заяви про приєднання до договору купівлі-продажу, а саме автомобіль марки (модель) BMWW 316 2003 року випуску, чорного кольору, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_2 (а.с.16,18-19).

Відповідно до акту приймання-передачі, продавець ОСОБА_1 з однієї сторони та покупець ТОВ «Автокредит плюс» з другої сторони склали акт передачі про те, що на виконання договору купівлі-продажу № б/н від 01.11.2016 року продавець передає, а покупець приймає автомобіль марка (модель) BMW 316, 2003 року випуску, чорного кольору, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_2 (а.с.17).

Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 власником автомобіля марка (модель) BMW 316, 2003 року випуску, чорного кольору, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с. 11-12).

Після здійснення перереєстрації ТЗ на нового власника на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 ТОВ «Автокредит плюс» стало новим власником зазначеного ТЗ.

16.02.2018 року між ТОВ «Автокредит плюс» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання фінансового лізингу № АРRO15910 шляхом підписання заяви про приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу, згідно з умовами якого ОСОБА_2 було передано у лізинг автомобіль марки «BMW 316, 2003 року випуску строком на 60 місяців.

15 вересня 2022 року сторони уклали договір купівлі-продажу № 7457/22/002885 згідно якого товариство продало, а ОСОБА_2 придбав зазначений автомобіль, який придбав разом із ключами. При реєстрації придбаного автомобіля у сервісному центрі № 6844 було встановлено, що зазначений автомобіль знаходиться у розшуку по базі «Інтерпол», країна Італія. Придбаний ОСОБА_2 автомобіль вилучений та поміщено на штраф майданчик та в подальшому арештовано за рішенням суду в межах кримінального провадження № 00000098 від 10 червня 2023 року.

Рішенням Староконстянтинівського районного суду Хмельницької області від 12.03.2024 року, яке залишене без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2025 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Автокредитплюс» про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля та стягнення збитків, третя особа по справі ОСОБА_1 . Судовим рішенням розірвано договір купівлі-продажу ТЗ № 7457/22/002885 від 15 вересня 2022 року, укладений між ТОВ «Автокредит плюс» та ОСОБА_2 щодо автомобіля марки « BMW», модель 316, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Стягнуто з ТОВ «Автокредит плюс» на користь ОСОБА_2 168 000,00 грн. вартості автомобіля, 9000 грн. витрат на правову допомогу, 2753,60 грн. судового збору.

Зазначеним рішенням встановлено, що ухвалою слідчого судді Староконстянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2023 року у кримінальному провадженні №00000098 від 10 червня 2023 року за ч.1ст.190 КК України накладено арешт на автомобіль марки «BMW,модель 316, д.н.з. НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 від 10 січня 2019 року належить ТОВ «Автокредит плюс», яке зареєстроване по вул.Набережна Перемоги, 32 в м.Дніпро та який на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 15 вересня 2022 року продано для ОСОБА_2 і перебувало у фактичному постійному користуванні останнього, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним ТЗ. За даними Інтерполу даний автомобіль з 04 лютого 2010 року значиться як викрадений, країна повідомлення про крадіжку-Італія, та з 20 липня 2020 року перебуває у базі розшуку Інтерполу (а.с.7-9).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з посиланням на ч.4 ст.82 ЦПК України прийшов до висновку, що у даному спорі наявні передбачені ст.661 ЦК України підстави для відшкодування позивачу збитків, оскільки на момент реєстрації права власності на автомобіль, ТОВ не могло знати про права третіх осіб на спірний автомобіль. Також на час реєстрації права власності були відсутні будь-які відомості про обтяження цього рухомого майна, в тому числі заборона на його відчуження.

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Відповідно до ч.1ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію( передати майно, виконати роботу,надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом п.1ч.1ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору.

За положеннями ч.1ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції підставно посилався на правові позиції Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі № 469/1044/17 відповідно до якої Велика Палата Верховного Суду прописала, що кінцевий набувач не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до проміжного набувача, в якого придбав майно, про відшкодування збитків на підставі ст.661 ЦК України.

Відповідно до ч.1ст.661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Таку ж вимогу може заявити і проміжний набувач до первинного набувача. Зазначені правові позиції висловлені Верховним Судом України у постанові від 16.12.2015 року у справі № 6-2510цс15, у справі № 367,2022,15ц від 29.05.2019 п.63.

Представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Репецький В.В. у доводах апеляційної скарги та поясненнях зазначає, що у матеріалах справи Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ( справа № 683/3518/23) немає прямих і безпосередніх доказів, що за даними Інтерполу спірний автомобіль з 04 лютого 2010 року значиться як викрадений, країна повідомлення про крадіжку-Італія та з 20 липня 2020 року перебуває у базі розшуку Інтерполу. З матеріалів справи вбачається, що на тимчасово вилучений дізнавачем ТЗ було накладено арешт в межах кримінального провадження № 00000098 за ст.190 ч.1 КК України відомості про що внесено у ЄРДР.

Згідно листа-відповіді від 17.10.2024 року на запит представника позивача-адвоката Гомзяк І.А. зазначено наступне: автомобіль BMW WBAAT51070FW54267 на разі зареєстрований у базі даних викрадених ТЗ за запитом Національного центрального бюро Інтерполу Італії як «викрадений» 04 лютого 2010 року.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині безпідставного посилання суду на ч.1ст.661 ЦК України, яка передбачає вилучення товару за рішенням суду у покупця на користь третьої особи, однак, рішення суду про вилучення у ОСОБА_2 автомобіля на користь третьої особи не існує, оскільки автомобіль вилучений дізнавачем, а арешт накладено судом як тимчасовий захід, котрий, на думку адвоката, не є ідентичним вилученню за рішенням суду на користь третьої особи.

З доводами апеляційної скарги у зазначеній частині апеляційний суд не погоджується.

Відповідно до ухвали слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2023 року задоволено клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 ХРУП ГУ НП в Хмельницькій області про арешт майна у кримінальному провадженні № 00000098 від 10 червня 2023 року та вказано порядок виконання. (а.с.244-245).

Процесуальний документ суду за своїм призначенням є рішенням суду, незалежно від назви.

Суд апеляційної інстанції відхилив озвучені представником апелянта та прописані у апеляційній скарзі клопотання про звернення до Національного центрального бюро Інтерполу Італії щодо обставин розшуку автомобіля, починаючи з первинної реєстрації такого. При цьому суд вважає, що з`ясування зазначених вище обставин- це компетенція слідчих органів, які займаються розшуком автомобіля.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права ( ст.375 ЦПК України).

Керуючись ст..ст. 374 ч.1п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Репецького Віталія Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 03 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 липня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк