Справа № 351/1898/24
Номер провадження №2/351/187/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2025 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Калиновського М.М.
за участі секретаря - Бабшинської К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом адвоката Лейб`юка Богдана Богдановича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -
Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.
В обгрунтування позову представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , дідусь ОСОБА_1 , якому на праві власності колгоспного двору належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .
Станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку були зареєстровані та проживали: голова двору: ОСОБА_3 , 1927 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , 1921 р.нар. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , 1962 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 , 1985 р.н., що підтверджується довідкою виданою Борщівською сільською Радою 01 жовтня 2018 року № 1112/01-25.
Станом на 15.04.1991 року у даному житловому будинку були зареєстровані та проживали: голова двору: ОСОБА_3 , 1927 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , 1921 р.нар. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , 1962 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 , 1985 р.н., що підтверджується довідкою виданою Борщівською сільською Радою 01 жовтня 2018 року № 1113/01-25.
Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали вище зазначені особи, то кожному із них належало по 1/5 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .
12 березня 1998 року помирає бабуся позивача, ОСОБА_4 , після смерті якої чоловік останньої ОСОБА_3 отримав спадщину за законом.
16 липня 2013 року помирає дідусь позивача, ОСОБА_3 , який за життя все своє майно заповів синові ОСОБА_5 , 1962 р.нар.
Після смерті батька позивача, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 спадщину за заповітом прийняла донька останнього, позивач ОСОБА_1 , подавши заяву про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М.
З метою оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , позивач звернулася до Приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки частки в майні не виділені.
Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Снятинської районної ради від 02 січня 1989 року за №182 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 зареєстровано лише за померлим ОСОБА_3 , а іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено, а згідно ст. 346 ЦК України право власності на частку померлого припинилося з моменту її смерті.
З таких підстав виникла необхідність звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилась.
Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Снятинської районної ради від 02 січня 1989 року за №182 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 01 березня 1956 року зареєстрували шлюб . Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловікові ОСОБА_7 та та дружині ОСОБА_7 .
Відповідно до довідки №1112/01-25 виданої Борщівською сільською радою 01.10.2018р., станом на 01.07.1990 року у колгоспному дворі в АДРЕСА_2 проживали та були зареєстровані: голова двору: ОСОБА_3 , 1927 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , 1921 р.нар. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , 1962 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 1985 р.н.
Відповідно до довідки №1113/01-25 виданої Борщівською сільською радою 01.10.2018р., станом на 15.04.1991 року у колгоспному дворі в АДРЕСА_2 проживали та були зареєстровані: голова двору: ОСОБА_3 , 1927 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , 1921 р.нар. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , 1962 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 1985 р.н.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом АВН №583338, спадкоємцями майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 є її чоловік ОСОБА_3 , що проживає в с. Борщів, Снятинського району, Івано-Франківської області.
Згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно копії заповіту, посвідченого 15 травня 2002 року секретарем Борщівської сільської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_3 , 1927 р.нар. все своє майно заповів синові ОСОБА_5 , 1962 р.нар.
Згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до копії заповіту, посвідченого 03 квітня 2018 року секретарем Борщівської сільської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_5 , 1962 р.нар. все своє майно заповів доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленого 22.07.2024 року Обласним комунальним підприємством «Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації», рік побудови житлового будинку АДРЕСА_1 - 1991.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна , відомості відсутні щодо будинку АДРЕСА_1 .
Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М. відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительці АДРЕСА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи слідує, що позивач просить визнати право власності на будинок 1991 року побудови, який є новоствореним.
Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно п. 12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина другастатті 376ЦК).
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідності до ч. 2 статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
На підставі ч.5 ст. 1268 ЦК України не залежно від часу відкриття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Виходячи з того, що ОСОБА_1 являється спадкоємцем в порядку спадкування житлового будинку та не в змозі оформити спадщину через відсутність правовстановлюючого документа та визначення часток на новостворений будинок, зведення якого здійснювалося спадкодавцем у встановленому законом порядку, то суд вважає за можливе визнати за ним право забудовника на вказане майно.
На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 346, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов задоволити частково.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 права і обов`язки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В решті позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ