Номер провадження: 22-ц/813/4056/25
Справа № 501/2999/23
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 січня 2025 року у складі судді Смирнова В.В.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за недотримане речове майно, у якому просив суд визнати дії ОСОБА_2 щодо оформлення квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2019 за реєстровим номером 1500 на ім`я своєї матері ОСОБА_3 незаконними та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, які отримані без достатньої правової підстави в сумі 411000,00 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.08.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений шлюб, який розірваний 03.08.2020 рішенням Іллічівського міського суду Одеської області.

За час спільного проживання позивача та відповідача в шлюбі вони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 92,4 кв., житловою 42,6 кв.м. За вмовлянням ОСОБА_2 квартира була оформлена на її матір ОСОБА_3 , яка є пенсіонеркою, власних доходів не має і тому придбати таку квартиру вона не могла. Окрім того, під час укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_3 навіть не була присутня, а від її імені діяла її донька ОСОБА_2 , вартість квартири складає 822000,0 грн. З урахуванням того, що квартира була придбана за кошти подружжя, то фактично ОСОБА_3 набула майно за рахунок подружжя та утримує його без достатньої правової підстави. Керуючись ст.1212 ЦК України просив суд задовольнити позовні вимоги.

Позиція відповідачів в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву, ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що вони є необґрунтованими та непідтвердженими належними доказами. Крім того, просила суд відмовити у задоволені позову у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності, перебіг якої почався з 18.09.2019 - дата укладення договору-купівлі продажу (а.с.146-148).

Відповідачка ОСОБА_3 заперечень, пояснень чи відзиву на позовну заяву не надала.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 15 січня 2025 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки позивач ОСОБА_1 не був стороною договору купівлі-продажу від 18.09.2019, зазначений договір чинний та ніким не оспорювався, доказів того, що квартира АДРЕСА_1 придбана за спільні кошти подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суду не надані, тому позов є необґрунтований і не підлягає задоволенню. Крім того, суд зазначив, що оскільки позов не підлягає задоволенню внаслідок його необґрунтованості, тому відсутні підстави для застосування строків позовної давності.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 січня 2025 року та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 є безпідставними. Так, скаржник зазначає, що 18.09.2019 він та ОСОБА_2 вирішили придбати квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вищевказана квартира була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2019 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Кушнеровою Л.Д. За вмовлянням ОСОБА_2 вищевказана квартира була оформлена на її мати (відповідачку по справі) ОСОБА_3 . В той же час, ОСОБА_3 є пенсіонеркою, власних доходів не має і тому придбати вказану квартиру вона не мала можливості. Вартість купленою квартири відповідно до п. 3 Договору становить 822 000 гривень. Крім того, ОСОБА_3 ніколи і не проживала в місті Чорноморськ. Звертає увагу на те, що під час укладення договору ОСОБА_3 навіть не була присутня, а від її імені діяла її донька ОСОБА_2 (яка є дружиною позивача по справі) за нотаріально посвідченою довіреністю.

Зазначає, що підтвердженням обставин того, що спірна квартира придбана за кошти подружжя, і фактично ОСОБА_3 набула майно за рахунок та його утримує без достатньої правової підстави є інформаційна довідка 379214499 від 20.05.2024 та Договір дарування від 06.03.2024, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири. Відповідно до такого договору дарування від 06.03.2024 ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 1/2 частку квартири. Даний договір укладений вже після подачі позову та відкриття провадження по справі (ухвала про відкриття провадження датована 25.12.2023) і це додатково свідчить про те, що дане майно придбане на ОСОБА_3 «технічно», а фактично власником є ОСОБА_2 .

Доводи скарги також мотивовані тим, що позивач не може звернутися з позовом про визнання вищевказаного договору недійсним в частині покупця по справі, оскільки це буде суперечити висновкам Верховного суду.

Позиція відповідачів в суді апеляційної інстанції

У поясненнях на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, рішення суду залишити без змін, оскільки немає жодних доказів щодо вчинення ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 незаконних дій по відношенню до позивача ОСОБА_1 .

Явка сторін в суді апеляційної інстанції

В судове засідання, призначене на 12.06.2025 сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Від представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 12.06.2025 надійшла заява, у якій представник просить суд судове зсідання, призначене на 12.06.2025 об 09 год.50 хв. проводити без участі відповідача та її представника.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

27.08.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.14).

18.09.2019 ОСОБА_5 , який діє від імені ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_3 купила квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 92,4 кв.м., житловою 42,6 кв.м. Вказаний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Кушнеровою Л.Д. (а.с.32-34).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.08.2020, яке набрало законної сили 03.09.2020, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний (а.с.15-17).

Згідно довідки Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, яка надана на підставі ухвали суду від 04.04.2024 про витребування доказів, ОСОБА_3 за період з 2014 по 2019 отримувала пенсію на загальну суму 96946,43 грн. (а.с.105).

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Так, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч.2 ст.11, ч.1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Загальна умова ч.1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах або отримане однією зі сторін майно у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на безпосередній вимозі закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Для повернення безпідставно набутих коштів необхідним є встановлення обставин набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого) та те, що набуття або збереження цього майно відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довів факту набуття відповідачем майна без достатньої правової підстави у розумінні статті 1212 ЦК України.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що квартира придбана за кошти подружжя та оформлена «технічно» на матір відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Проте вищевказані доводи скаржника оцінюються судом критично, оскільки як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2019 було укладено договір купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Кушнеровою Л.Д. та відповідно до даного договору, однією з сторін (а саме покупець) є ОСОБА_3 . Відповідно до даного договору ОСОБА_2 діяла від імені ОСОБА_3 на підстав Довіреності посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області від ОСОБА_7 від 12.09.2019 за реєстровим N?375.

Отже позивач ОСОБА_1 не був стороною вищевказаного договору купівлі-продажу від 18.09.2019.

Факт придбання майна за дорученням не є доказом того, що відповідач не є добросовісним набувачем. Укладення договору за довіреністю є звичайною цивільно-правовою практикою.

Позивачем також не доведено, що саме спільні кошти їх із ОСОБА_2 були використані для придбання квартири, оформленої на відповідачку ОСОБА_3 .

Скаржник вважає, що укладення договору дарування 06.03.2024 на 1/2 частину квартири на користь ОСОБА_2 є підтвердженням набуття квартири за рахунок коштів подружжя Посмітних та те, що квартира придбана «технічно» на ОСОБА_3 .

Однак вищевказані твердження ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки укладення договору дарування не свідчить про безпідставність первинного набуття майна. Дарування 1/2 частини квартири дочці не підтверджує, що вся квартира набута за рахунок коштів подружжя чи позивача. Це є окремий правочин, який відбувся після подання позову й не впливає на правову природу попереднього договору купівлі-продажу. Договір дарування 06.03.2024 не впливає на чинність договору купівлі-продажу від 18.09.2019.

Щодо посилань скаржника на неплатоспроможність відповідачки ОСОБА_3 , яка є пенсіонеркою, а тому не могла придбати квартиру, то вказані доводи також є необґрунтованими, оскільки джерела фінансування придбання майна не є критерієм для визначення правової підстави набуття, якщо наявний дійсний нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу. При цьому позивач також не надав жодних документів, які підтверджували би фактичну передачу саме ним грошових коштів продавцю.

Безпідставними є і доводи ОСОБА_1 щодо неможливості оскарження договору купівлі-продажу в частині покупця, з огляду на те, що позивач фактично оскаржує дійсний нотаріально посвідчений правочин, не маючи на те належної процесуальної позиції або статусу (він не є стороною договору, не є спадкоємцем чи уповноваженою особою).

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правомірності набуття відповідачем права власності на квартиру на підставі належним чином укладеного та посвідченого договору.

Відсутні докази фактичного набуття майна без правової підстави у розумінні ст. 1212 ЦК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення залишенню без змін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.06.2025

Головуючий

Судді: