Справа № 569/9094/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення судових витрат звернулась ОСОБА_1 .

В позовній заяві позивачка зазначає, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2002 року від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спочатку їх сімейне життя складалося добре, проте протягом останніх років їх стосунки з відповідачем значно погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та непорозумінь. Чоловік почав поважати її, як особистість, не рахується з її бажаннями та не поважає її працю в інтересах сім`ї. В рішеннях, які стосувалися життя сім`ї відповідач участі не приймав і не приймає, більше того навіть не цікавиться яким чином дані питання вирішувалися. Крім того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Рішення про розірвання шлюбу вона прийняла остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки примирятися з відповідачем вони пробували неодноразово, однак все безрезультатно. Вважає, що подальше збереження сім`ї порушуватиме її інтереси, а також інтереси їх неповнолітнього сина, оскільки постійні сварки завдають їм морального страждання, а тому примирення між ними не можливе. Спільне господарство вони не ведуть, хоча і проживають разом з відповідачем в одній квартирі. У них з відповідачем різні погляди на життя та виховання дитини. Спільний син ОСОБА_3 після розірвання шлюбу проживатиме з нею. Спір щодо майна, яке є їх спільною з відповідачем сумісною власністю, буде вирішуватися окремо.

Тому, з цих підстав, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав та просить суд їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання відповідач не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою рекомендованим листом за останнім місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2002 року.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 виданим 25 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружились 25 січня 2002 року, про що зроблено запис за №59. Прізвища після одруження: чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 .

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі хоча і проживають разом, однак не ведуть спільного господарства, позивачка втратила до відповідача почуття любові, фактично їх сім`я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, від надання терміну для примирення позивачка відмовилась, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,

280,282-289,354 ЦПК України, ст.ст.110-112 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення судових витрат - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 25 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис №59 розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов