Справа № 645/3205/25
Провадження № 2/645/1984/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань Лазаренко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання відповідача про надання строку на примирення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 05 червня 2020 року Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 1102.

Ухвалою суду від 20.05.2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 09.06.2025 року провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19.06.2025 року відповідач ОСОБА_2 подав суду клопотання про надання сторонам у справі строку на примирення. В обґрунтування клопотання зазначив, що дійсно час від часу у сторін виникають дрібні непорозуміння стосовно ведення спільного господарства, які зрідка переходять у конфлікт та носять тимчасовий характер та обумовлені не співпадають розуміння своїх ролей у сім`ї, проте, незважаючи на це відповідач докладає зусиль для врегулювання спірних питань без застосування надмірних емоцій, а всі непорозуміння намагається врегулювати мирним шляхом, тому з обставинами, що послугували підставою звернення позивачки до суду не згоден. Окрім того, відповідач здійснює свій вклад у ведення спільного бюджету навіть у той час, коли сторони не проживають разом, та за період з березня 2025 року ним на рахунок позивачки було перераховано суму грошових коштів - 20 436,00 грн. Вважає, що усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Також, відповідач зазначив, що у сторін є спільна малолітня дитина і він хоче, щоб дитина росла в повноцінній родині. Окрім того зазначив, що про намір розірвати шлюб позивачка йому жодного разу не повідомляла, відповідач зацікавлений у збереженні сім`ї та вважає, що підстави для розірвання шлюбу відсутні, тому просить суд надати сторонам строк на примирення - шість місяців.

24.06.2025 року позивачка ОСОБА_1 подала суду заперечення проти клопотання відповідача. В обґрунтування заперечення вказала, що протягом останніх півроку сторони не проживають разом, що вона пішла від відповідача щоб їх спільна дитина не бачила їх сварок. Також зазначила, що сторони не зійшлися характерами, у них різні погляди на життя, інтереси та пріоритети. Спільно вони вирішують тільки питання виховання та утримання дитини. Окрім того, просила врахувати те, що позивачка має відносини з іншим чоловіком, тому бажання та добровільної волі продовжувати шлюбні відносини з відповідачем позивачка не має, вважає, що надання строку на примирення суперечитиме інтересам позивачки та спільної з відповідачем дитини та носитиме формальний характер і не забезпечить ефективного захисту прав сторін по даній справі.

15.07.2025 року на електронну адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кореняк Ю.С. надійшли додаткові пояснення до клопотання про надання додаткового строку на примирення, з яких вбачається, що відповідач наполягає на наданні сторонам додаткового строку на примирення.

Додаткові пояснення з додатками долучені до матеріалів справи.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та наполягала на розірванні шлюбу.

Суд, перевіривши клопотання відповідача, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі №442/6319/16-ц (постанова від 30.05.2019).

Беручи до уваги заперечення позивачки щодо надання сторонам строку для примирення суд доходить висновку про необхідність відмови в клопотання сторони відповідача.

При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 СК України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивачки на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст. 111 СК України, ст.ст. 251, 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15.07.2025 року.

Суддя О.Ю.Алтухова