Справа № 131/816/25
Провадження № 2/131/256/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дашівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

учасники: позивач ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат по батьківській лінії ОСОБА_2 , який за життя проживав у смт. Дашів Гайсинського району Вінницької області, а останнім часом в селі Дяківці колишнього Літинського району з жінкою на ім`я ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. Поховання брата відбулося в селі Кальник, про що позивач особисто подбав.

У зв`язку з відсутністю належних документів на момент смерті брата, факт його смерті не був зареєстрований у встановленому законом порядку. Позивач змушений був звернутися до суду, й рішенням Іллінецького районного суду від 01 липня 2021 року факт смерті було встановлено. Однак отримати свідоцтво про смерть вдалося лише 02 серпня 2023 року через труднощі із оформленням документів. Також, свідоцтво про народження померлого вдалося знайти лише восени 2024 року через дочку співмешканки померлого.

Позивач зазначив, що за життя брат повідомив йому про намір скласти заповіт, тому він був переконаний, що спадкове майно заповідане іншій особі. Згодом, у 2021 році, позивач дізнався, що заповіт не складався, а спадщина ніким не приймалася. Відтак у грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса з наміром подати заяву про прийняття спадщини, однак отримав усну відмову у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України.

Враховуючи вищевказане позивач просить суд визнати поважними причини пропуску строку та визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_2 , судові витрати залишити за позивачем.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, Дашівської селищної ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому проти задоволення позову не заперечував.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 надала суду показання, що вона є дружиною позивача ОСОБА_1 . Їй достеменно відомо, що після смерті в 2019 році брата її чоловіка ОСОБА_2 родина стикнулася з численними труднощами, які унеможливили своєчасне звернення до нотаріуса. Зокрема, смерть брата тривалий час не була зареєстрована офіційно, було відсутнє свідоцтво про його народження. Позивач був змушений звернутися до суду про встановлення факту смерті свого брата, документи довелося шукати самостійно, звертатися до знайомих покійного, у тому числі до доньки жінки, з якою він проживав останні роки. Лише восени 2024 року вдалося знайти всі необхідні документи.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 надала суду показання, що вона є донькою позивача. Їй відомо, що її батько неодноразово намагався оформити документи після смерті дядька, однак це було неможливо через відсутність офіційної реєстрації смерті та труднощі з отриманням необхідних документів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши показання свідків, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 13.04.1988 ОСОБА_6 подарував ОСОБА_2 цілий житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 7).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.08.2023 (а.с. 9).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 6 від 07.11.2024 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.02.2020 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_8 (а.с. 11).

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 01.07.2021, справа № 131/513/21, дата набрання законної сили: 02.08.2021, встановлено юридичний факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дяківці Літинського району Вінницької області (а.с. 12-13).

Згідно відомостей, наданих з Гайсинської державної нотаріальної контори на запит суду, лист від 05.06.2025, вих. №514/01-16, спадкова справа до майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилася (а.с. 21-22).

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судом встановлено, що позивач пропустив строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 по справі №686/5757/23 зазначила, що з урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №520/10377/17, від 11 серпня 2021 року у справі №720/1079/19, від 22 січня 2020 року у справі №592/18695/18,від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі N 361/8259/18 та багатьох інших.

Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною.

З огляду на встановлені судом обставини, надані докази, положення чинного законодавства та правові висновки Верховного Суду, суд дійшов переконання, що позивач ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з об`єктивних, істотних причин, які не залежали від його волі, а саме: необхідність судового встановлення факту смерті спадкодавця, значні труднощі з отриманням належних документів, відсутність свідоцтва про народження померлого, а також тривалий процес реєстрації смерті в органах ДРАЦС.

Наведені обставини є поважними причинами пропуску строку, передбаченого статтею 1270 Цивільного кодексу України, що унеможливили вчасне подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, і відповідач проти задоволення позову не заперечує.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з визначенням позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись статтями 4, 11, 12, 13,141, 247, 258,259, 263-265,268, 273,352,354ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дашівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

ВІДПОВІДАЧ: Дашівська селищна рада, , адреса: 22740, Гайсинський р-н, Вінницька обл., с-ще Дашів, вул. Захисників України, 9.

Суддя: