РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року

Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Вітюка Р.В.

за участю секретаря судового засіданні Соломонової К.О.

представниці позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , Перший відділ держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), Першого відділу держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану), в якому просить (з урахуванням заяви про зміну предмету позовних вимог):

- визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 904 від 31.03.2021;

- виключити з актового запису про народження № 904, складеного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіональну управляння Міністерства юстиції (м. Харків) 31 березня 2021 року, відомості про " ОСОБА_3 ", громадянина України, як батька дитини " ОСОБА_5 ";

- внести зміни до актового запису від 31.03.2021 № 904, про народження дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіональну управляння Міністерства юстиції (м. Харків), зазначивши відомості про батька: ОСОБА_2 ; зазначивши: у графі "Батько дитини" - ОСОБА_2 , громадянин України; змінити дитині прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 " та по батькові з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ", інші відомості залишити без змін та видати нове свідоцтво про народження.

Позовна заява мотивована тим, що на початку 2020 року у позивач зі ОСОБА_4 склалися близькі стосунки, вони зустрічалися. У березні 2021 у ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 ). 23.04.2024 було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та відповідачем. Після чого, ОСОБА_4 разом з донькою почали проживати з позивачем і згодом остання повідомила позивача, що батьком дитини вірогідніше є позивач. для встановлення кровної спорідненості позивач замовив аналіз ДНК тесту на біологічне батьківство, відповідно до якого ймовірність того, що ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999% (висновок від 23.12.2024). Достовірно про те, що він є батьком позивач довідався у грудні 2024 року. Зазначає, у позивача з дівчинкою склалися теплі відносини, позивач має намір забезпечити належні життєві умови для розвитку дитини, допомагати, утримувати її та виконувати інші батьківські обов`язки тощо. Нормативно обґрунтовує позов нормами статей 128, 129, 134 СК України та положеннями Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/2.

Виклад позиції відповідача

13.06.2025 від відповідача надійшла заява, в якій останній вимоги позовної заяви ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення.

Позиції інших учасників справи

03.03.2025 від Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшли пояснення, в яких він просив розглянути справу на розсуд суду за відсутності його представника.

Процесуальні дії у справі

Суд (суддя Бобко Т.В.) ухвалою від 02.01.2025 відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання.

03.03.2025 від Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшли пояснення.

02.04.2025 від представника позивача надійшла уточнена позовна заява (зміна предмету позову).

Суд (суддя Бобко Т.В.) ухвалою від 11.04.2025 прийняв до розгляду заяву про зміну предмету позовних вимог, закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2025, зазначена цивільна справа розподілена судді Вітюку Р.В., у зв`язку з достроковим закінченням відрядженням та відрахуванням зі штату судді Бобко Т.В.

Суд (суддя Вітюк Р.В.) ухвалою від 09.06.2025 прийняв до розгляду цивільну справу та призначив судове засідання на 08.07.2025.

13.06.2025 від відповідача надійшла заява про визнання позовної заяви, в якій він також просив провиодити судові засідання без його участі.

08.07.2025 у судове засідання з`явилась представниця позивача. Інші учасники справи не з`явилися. Позивач 16.01.2025 подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, однак при участі його представника. Відповідач у поданій 13.06.2025 заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. Третя особа в поданих 03.03.2025 поясненнях просила розгляд справи проводити без участі представника останнього.

Представниця позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності інших учасників. Підстав для повернення до попередньої стадії розгляду, у зв`язку зі зміною складу суду не вбачала.

Враховуючи заяви про розгляд справи за відсутності позивача, відповідача та третьої особи, позиції представниці позивача суд вважає з можливе проводити розгляд справи за наявними у справі матеріалами зі стадії, на якій було відповідне провадження (розгляд позову по суті).

Представниця позивача підтримала вимоги позову та просила його задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_3 та ОСОБА_10 перебували у шлюбі (встановлено у рішенні Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2024 у справі № 953/1274/24).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.03.2021, виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

23.04.2024 Київський районний суд м. Харкова рішенням у справі № 953/1274/24 розірвав шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду Товариства з обмеженою відповідальністю "МАМА ПАПА" від 26.12.2024 № 45881 ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини).

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Водночас статтею 129 СК України врегульовано порядок вирішення спору про визнання батьківства, згідно з якою особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства (частина перша). До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство (частина друга).

Позбавлення чоловіка, який вважає себе біологічним батьком, права ініціювати позов про визнання батьківства суперечить принципу розумності та справедливості.

У судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України) (постанова Верховного Суду від 05.03.2025 у справі № 487/4523/23).

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У постанові від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц Верховний Суд дійшов висновку, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Слід зазначити, що висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів, який підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (постанова Верховного Суду від 05.03.2025 у справі № 487/4523/23).

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Європейський суду з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства (рішення від 07.05.2009 у справі Калачова проти Російської Федерації). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.

Позивач до позову надав висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження від 26.12.2024 № 45881, відповідно до якого ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%.

Указаний висновок експерта жодна із сторін спору не ставила під сумнів.

Тобто наявним у справі доказом (висновком експерта від 26.12.2025 № 45881), який є належним, допустимим, достовірним та достатнім в розумінні статей 76 80 ЦПК України, підтверджено з ймовірністю не менше 99,999999%, що ОСОБА_2 є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_5 .

При цьому суд також враховує визнання позовних вимог відповідачем, останній подав заяву, в якій підтримав позов в повному обсязі та не заперечував проти задоволення.

Враховуючи викладене, наявність висновку експерта суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приходить до висновку про визнання позову відповідачем.

Щодо строку звернення до суду

Відповідно до частини другої статті 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У рішенні Європейський суд з прав людини на підставі його практики вказав, що в подібних справах має враховуватися справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. Усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення (§ 23 рішення). ЄСПЛ звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (рішення від 22.03.2012 у справі "Каутзор проти Німеччини" ("Kautzor v. Germany"), та від 22.03.2012 у справі "Аренс проти Німеччини" ("Ahrens v. Germany")).

Суд враховує, що позивач звернувся з цим позовом 31.12.2024 (що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду), після того як він в грудні 2024 року дізнався про батьківство після проведення генетичної експертизи. Тобто річний строк з грудня 2024 року, передбачений частиною другою статті 129 СК України не пропущений, а тому підстави для його застосування відсутні. Докази іншого в матеріалах справи відсутні.

Висновки за результатами розгляду заяви

Отже, суд проаналізував доводи позивача, що він є батьком дитини, дізнався про це лише в грудні 2024 року, визнання позовних вимог відповідачем та з урахуванням найкращих інтересів дитини, з метою забезпечення балансу між інтересами дитини та батька щодо встановлення його батьківства, вважає що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, а саме стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 223, 263 265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , Перший відділ держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, (РНОКПП: НОМЕР_2 ) батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виключити з актового запису про народження № 904, складеного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіональну управляння Міністерства юстиції (м. Харків) 31 березня 2021 року, відомості про " ОСОБА_3 ", громадянина України, як батька дитини " ОСОБА_5 ".

Внести зміни до актового запису від 31.03.2021 № 904 про народження дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіональну управляння Міністерства юстиції (м. Харків), зазначивши відомості про батька: ОСОБА_2 ; зазначивши: у графі "Батько дитини" - ОСОБА_2 , громадянин України; змінити дитині прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 " та по батькові з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ", інші відомості залишити без змін та видати нове свідоцтво про народження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.07.2025.

Суддя Роман ВІТЮК