Провадження № 2/185/1798/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Приходька О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, ОСОБА_2 , третя особа: Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

У листопаді 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява про визнання права власності.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка є власницею квартири у місті Рубіжне Луганської області на підставі договору купівлі-продажу. У зв`язку зі збройною агресією рф проти України, після виїзду на підконтрольну Україні територію, позивачка звернулась до Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради для здійснення державної реєстрації права власності, проте отримала відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки КП «Рубіжанське БТІ», яке здійснювало реєстрацію права власності на час придбання квартири, не поновлювало свою роботу на території, підконтрольній Україні. У зв`язку із зазначеним позивачка була вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 10 січня 2025 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно додоговору купівлі-продажу від 22.09.1995 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала трикімнатну квартиру, жилою площею 35,7 кв.м, загальною площею 51,9 кв. м, розташованою у АДРЕСА_1 . Згідно реєстраційного напису на зворотньому боці договору купівлі-продажу, право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 в Рубіжанському БТІ 26.10.1998 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за адресою АДРЕСА_1 відомості щодо реєстрації відсутні.

Згідно рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 74009516 від 08 липня 2024 року державний реєстратор відмовив у реєстрації речових прав на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки відповідно до відповіді Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області у них немає відповідних даних.

Позивачем також надано копію технічного паспорта на спірну квартиру, з якого вбачається перехід права на квартиру від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст.317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Згідно із ч. 2 ст. 3 та п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності.

Підпунктом 1 пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 09 червня 2023 року №2179/5 «Про проведення державної реєстрації в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць» установлено, що у сфері державної реєстрації прав державна реєстрація права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, місцезнаходженням яких є Автономна Республіка Крим, Донецька, Запорізька, Луганська, Миколаївська, Харківська, Херсонська області, місто Севастополь, проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Особливості державної реєстрації прав на період дії воєнного стану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування визначені постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану».

Згідно ч. 1, 2, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, беручи до уваги визнання позову відповідачем, те, що договір купівлі-продажу квартири було засвідчено нотаріально та зареєстровано в БТІ, як того вимагалось діючим на час виникнення спірних правовідносин законодавством, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими, не суперечать чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 189-200, 206, 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, ОСОБА_2 , третя особа: Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_3 , фактично проживає: АДРЕСА_4 .

Відповідачі: Рубіжанська міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, , 93000, Луганська область, м. Рубіжне, площа Володимирська, 2.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя М. М. Перекопський