Справа № 590/663/25
Провадження №2/590/239/25
УХВАЛА

іменем України

10 липня 2025 року с-ще Ямпіль

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області Деркач І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д) про стягнення коштів,

установив:

До Ямпільського районного суду Сумської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана її представником адвокатом Запорожцевим В.В., до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача на користь позивача незаконно списаних за Договором фінансового лізингу №К4Н0А!00000348 від 27.09.2018 коштів в сумі 185 632, 649 грн, інфляційних витрат та штрафних санкції в сумі 571 579, 71 грн, а також моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн та витрат на отримання правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що Ямпільським районним судом Сумської області 20.07.2022 було ухвалено рішення у справі №590/33/22, яким було відмовлено у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором фінансового лізингу №К4Н0А!00000348 від 27.09.2018 у розмірі 426 727,91 грн. Підставою відмови в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» у даній справі було встановлено факт припинення дії Договору фінансового лізингу в зв`язку з крадіжкою предмету лізингу. При цьому відповідно до виписки з розрахунку ОСОБА_1 після викрадення автомобілю АТ КБ «Приватбанк» продовжував стягувати з її рахунку кошти за недіючим з 02.11.2018 року Договором фінансового лізингу. У зв`язку із наведеним просить стягнути переплату за договором фінансового лізингу, що саном на 27.06.2025 становить 185 632,64 грн, а також відшкодувати інфляційні витрати та неустойку, які складаються з інфляційних нарахувань на суму боргу, нараховані згідно зі ст. 625 ЦК України та становлять 173 197,67 грн; проценти за користування коштами, нараховані згідно ст. 625 ЦК України, за ставкою 3% річних та становлять 37 029,90 грн; пеня, розрахована відповідно до вимог ст. 549 ЦК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та становить 361 352,14 грн на загальну суму 571 579,71 грн та нанесену їй моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Аналіз змісту позовних вимог та підстав позову свідчить, що предметом спору в даному випадку є вимоги щодо врегулювання грошових зобов`язань між сторонами, які виникли внаслідок укладення Договору фінансового лізингу №К4Н0А!00000348 від 27.09.2018, дію якого припинено за рішенням суду та відшкодування завданої позивачу діями відповідача шкоди.

За таких обставин, з огляду на обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, то підсудність даної справи має визначатись за загальними правилами, передбаченими ст. 27 ЦПК України.

Натомість позовна заява не містить жодних обґрунтувань про те, що на спірні правовідносини розповсюджуються правила підсудності, які передбачені для позовів про захист прав споживачів (ч. 5 ст. 28 ЦПК України).

В цьому контексті слід звернути увагу, що положення ч. 5 ст. 28 ЦПК України визначають підсудність у тих справах, коли позовні вимоги ґрунтуються на правовідносинах між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, тобто відносинах, які врегульовані положеннями Закону України «Про захист прав споживачів». Особливістю таких спорів є те, що вони пов`язані саме з реалізацією споживчих прав в частині споживання споживчих послуг.

В даному випадку характер спору, що виник між позивачем та АТ КБ «ПриватБанк», за своєю сутністю не відноситься до споживчих відносин, оскільки не стосується обставин надання та споживання споживчих послуг чи реалізації прав споживача, а пов`язаний з реалізацією лізингодавцем своїх прав та вчиненням дій після судового вирішення спору між лізингоотримувачем та лізингодавцем щодо обставин виконання договірних зобов`язань. Отже, за своєю сутністю спір обумовлений не порушенням споживчих прав позивача, як споживача послуг, а зловживанням лізингодавцем його договірними правами, як сторони договору.

Таким чином, з огляду на зміст та підстави позову, в даному випадку підсудність позовних вимог визначається за ч. 2 ст. 27 ЦПК України і відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, а відтак на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України справу слід передати на розгляд до такого суду.

В той же час слід звернути увагу, що розгляд позову без дотримання правил підсудності є порушенням права на справедливий суд і не матиме своїм результатом законного вирішення цивільно-правового спору.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 187, 316, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д) про стягнення коштів, передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) за підсудністю.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складений та підписаний 10 липня 2025 року.

Суддя : І.М. Деркач