Справа № 157/758/25
Провадження № 2/157/416/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 липня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

30.04.2025 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 469464-КС-001 про надання кредиту від 04.07.2023, що становить 35757,49 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 04.07.2023 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідач уклали договір № 469464-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронним повідомленнями, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». В такий же спосіб ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідач 20.09.2023 уклали додаткову угоду № 1 до договору № 469464-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якої сторони домовилися внести зміни п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 03.04.2024р.». Відповідно до умов зазначеного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 10000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Позивач виконав умови договору, перерахувавши відповідачу грошові кошти на його банківську картку, однак останній умов договору належним чином не виконав, лише частково сплатив кошти в розмірі 7755,66 грн, у зв`язку з чим станом на 23.04.2025 утворилась заборгованість в розмірі 35757,49 грн, яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 9838,47 грн та суми прострочених платежів по процентах 25919,02 грн.

Ухвалою судді від 05.05.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути за відсутності представника позивача та зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав.

Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Щодо укладення договору:

Судом встановлено, що 04 липня 2023 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 уклали договір № 469464-КС-001 про надання кредиту, який підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-4145 (а.с. 18-22). Цим же одноразовим ідентифікатором відповідачем підписано прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір № 469464-КС-001 про надання кредиту від 04.07.2023 (а.с. 28-32).

Відповідно до п. 2 зазначеного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту 24 тижні, стандартна процентна ставка в день становить 2,00000000, фіксована, знижена процентна ставка 1,15288411 в день, фіксована, комісія за надання кредиту 1500 грн, строк дії договору до 19 грудня 2023 року, орієнтована загальна вартість наданого кредиту 26040,00 грн, орієнтована реальна річна процентна ставка 9249,88 процентів.

Пунктом 3.2.3 договору встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник.

Крім цього, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду № 1 від 20.09.2023 до договору № 469464-КС-001 про надання кредиту від 04.07.2023, яка підписана відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-2433 (а.с. 35-36). Цим же одноразовим ідентифікатором відповідачем підписано прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Додаткової угоди № 1 від 20.09.2023 до договору № 469464-КС-001 про надання кредиту від 04.07.2023 (а.с. 39-40).

Відповідно до пунктів 1 5.5 зазначеної угоди позичальник підписанням цієї Додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором, станом на 20.09.2023, в розмірі 14 064,05 грн, що включає: суму Кредиту 9 838,47 грн; проценти за користування Кредитом 4 225,58 грн; комісія за надання Кредиту 0 грн.

Сторони домовились, що кредитодавець списує частку заборгованості, а саме: по процентах за користування Кредитом сума списання 0.00 грн.; по комісії за надання Кредиту сума списання 0.00 грн.

Враховуючи умови п. 2 Додаткової угоди заборгованість позичальника перед кредитодавцем за Договором, станом на 20.09.2023, становить 14 064,05 грн, що включає: суму кредиту 9 838,47 грн; по процентах за користування Кредитом 4 225,58 грн; по комісії за надання Кредиту 0.00 грн.

Враховуючи умови Додаткової угоди: орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п. 1 Додаткової угоди, становить: 28 913,01 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 1831,62 процентів.

Враховуючи п.1-п.3 Додаткової угоди сторони домовились внести наступні зміни до Договору:

5.1. Викласти п. 2.3. Договору в новій редакції, а саме: «2.3. Строк, на який надається Кредит: 40 тижнів.».

5.2. Викласти п. 2.4. Договору в новій редакції, а саме: «2.4.Процента ставка за Кредитом: з 20.09.2023 року до 15.11.2023 року (включно) діє пільгова ставка 0,8646631% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 15.11.2023 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15288411% в день; з 16.11.2023 року 1,15288411% в день, фіксована.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.».

5.3. Викласти п. 2.7. Договору в новій редакції, а саме: «2.7. Термін дії Договору: до 03.04.2024 року.»

5.4. Викласти п. 2.11. Договору в новій редакції, а саме: «2.11. Дата повернення Кредиту 03.04.2024 року.».

5.5. Викласти п. 3.2. Договору в новій редакції, а саме: «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів:».

Аналізуючи зміст договору № 469464-КС-001 про надання кредиту від 04.07.2023 та додаткової угоди № 1 від 20.09.2023 до договору № 469464-КС-001 про надання кредиту від 04.07.2023, вбачається, що в них визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови надання кредиту.

На виконання умов зазначеного договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 04.07.2023 року було здійснено переказ коштів в сумі 10000 грн на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що стверджується підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» (а.с. 45), інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 15.05.2025 № БТ/Е-3925 (а.с. 73) та інформацією цього товариства про рух коштів по картці № НОМЕР_1 за період з 04.07.2023 по 03.04.2024 від 13.05.2025 (а.с. 74-94).

Згідно з розрахунку заборгованості за кредитом, здійсненим позивачем станом на 23.04.2025, боржнику нараховано заборгованість перед ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у розмірі 35757,49 грн, що складається із заборгованості за кредитом 9838,47 грн, заборгованості по відсотках 25919,02 грн (а.с. 11-14). Із цього розрахунку також вбачається, що відповідачем на виконання умов договору 22.07.2023 сплачено 2170 грн, 07.08.2023 2170 грн, 21.08.2023 2173,66 грн, 04.09.2023 109 грн, 08.09.2023 1133 грн, що разом становить 7755,66 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно не сплачена. Проте в суду є підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором щодо нарахованих процентів та комісії.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору (що не були усунені позичальником) має наслідком виникнення у банку права вимагати повернення суми кредиту, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Враховуючи зазначене вище, з урахуванням наведених обставин та підтверджуючих дані обставини документів, з огляду на норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за основним боргом та процентами.

Щодо стягнення заборгованості за процентами:

Згідно з ч. 1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У справі про стягнення заборгованості за кредитним договором подією є дата підписання кредитного договору 04 липня 2023 року.

Згідно з п. 3.2 укладеного між сторонами договору № 469464-КС-001 про надання кредиту від 04.07.2023 протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче.

Оскільки кредит наданий відповідачу 04 липня 2023 року, то залишок заборгованості по кредиту виникає на наступний день, тобто 05 липня 2023 року.

Із цього розрахунку заборгованості вбачається, що позивач відсотки за користування кредитом в сумі 115,29 грн почав нараховувати в день видачі кредиту 04.07.2023, що, з огляду на вимоги п. 3.2 договору, не відповідає умовам цього договору, у зв`язку з чим суд вважає, що розмір заборгованості за відсотками необхідно зменшити на суму 115,29 грн.

Щодо стягнення заборгованості за комісією:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку.

На виконання вимог, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом.

Пунктом 2.5 договору № 469464-КС-001 про надання кредиту від 04.07.2023 передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (пункт 28)). Тому у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 31.25)).

Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних із інформуванням позичальника, не передбачено.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Враховуючи вищевикладене, умови договору № 469464-КС-001 про надання кредиту від 04.07.2023 щодо сплати комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в розмірі 1500 грн є нікчемними.

Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк.

Суд відхиляє здійснений позивачем у розрахунку заборгованості за договором № 469464-КС-001 про надання кредиту від 04.07.2023 розрахунок заборгованості в частині сплаченої відповідачем суми 7755,66 грн, 1500 грн з якої зараховано на погашення комісії за договором, та зараховує цю суму на погашення відсотків за користування кредитом згідно з графіком платежів.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 469464-КС-001 про надання кредиту від 04.07.2023 становить 34142,20 грн, з яких 9838,47 грн основний борг та 24419,02 грн проценти за користування кредитом, а тому позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Щодо розподілу судових витрат:

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позов частково, покладає судові витрати, які складаються із судового збору, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено на 95,81% (34142,20 х 100% : 35757,49), з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2320,90 грн (2422,40 грн х 95,81%).

Керуючись ст. 12, 76-78, 81, 89, 133, 134, 137, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 205, 207, 525, 526, 599, 610, 612, 625, 626, 628, 629, 631, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, статтями 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування», суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором про надання кредиту № 469464-КС-001 від 04.07.2023 у сумі 34142 (тридцять чотири сто сорок дві) гривні 20 коп.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2320 (дві тисячі триста двадцять) гривень 90 коп судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складений 07.07.2025 року.

Головуючий Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ