Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2777/25
Провадження № 2/279/1362/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Івашкевич О. Г., з секретарем Маковською Д.О., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Дубенчук Михайло Вікторович , з позовом до виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Інші спадкоємці за заповітом та законом відсутні, спадкова справа не заводилася, тому відповідачем визначено виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області, який за певних умов (визнання спадщини відумерлою) має право на дане спадкове майно, так як воно знаходиться на її території. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому що вважала, що прийняла її, оскільки доглядала за спадковим майном, від прийняття спадщини не відмовлялася. У квітні 2025 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, але роз`ясненням державного нотаріуса Першої Коростенської державної нотаріальної контори від 25 квітня 2025 року за № 203/01-16 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини.

Як на поважні причини пропуску строку подання заяви, окрім помилкового розумінні законодавства, посилається на широкомасштабне військове вторгнення рф на територію України, який продовжується кожні три місяці, оголошуються повітряні тривоги, що перешкоджало позивачці звернутися у нотаріуса у встановлений законом строк.

З огляду на зазначені обставини звернулася до суду для визначення їй додаткового строку тривалістю 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.05.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, та призначено підготовче засідання.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримав 12.05.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, правом подачі відзиву на позов не скористався.

12.05.2025 року представник позивача подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача , позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Під час підготовчого провадження та проведення підготовчого засідання у даній справі вчинено підготовчі дії, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема, з`ясовано обсяг доказів, за клопотанням позивача витребувано від Першої Коростенської нотаріальної контори Житомирської області відомості щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів під час розгляду справи по суті; визначено дату проведення судового розгляду.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.05.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні о 10 год. 00 хв. 14.07.2025 року.

Відповідач у судове засідання не з`явився, правом подачі заяв по суті чи процесуальних клопотань до суду не скористався.

У силу ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спірні правовідносини регулюються 6 книгою "Спадкове право" Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Коростень, Житомирської області померла ОСОБА_2 , про що у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському району Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Київ) 04.05.2023 року, зроблено актовий запис № 521.

З довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради № 1131/9 від 17.04.2025 року вбачається, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована по АДРЕСА_2 . Згідно відомостей, що містяться у Реєстрі територіальної громади з померлою на день смерті за вищевказаною адресою зареєстрованих осіб не значиться.

Позивач відноситься до першої черги спадкування за законом, що підтверджується доданими до позовної заяви документами, а саме свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 01.04.1954 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.09.2013 року.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до якого заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Зазначене свідчить про те, що заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв`язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Відсутня і заборона того, що така заява не може бути доставлена до нотаріуса представником спадкоємця, оскільки заборона стосується лише написання такої заяви представником від імені спадкоємця.

Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Згідно зі ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію послідовно дотримується у своїй практиці Верховний Суд, зокрема у справі № 172/888/18 у постанові від 30.07.2020 року.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 3) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.

У цій справі шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 сплив 30.10.2023 року, а позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини лише у квітні 2025 року .

Поважність причин пропуску позивачем строку подання заяви про прийняття спадщини обґрунтовується тим, що вона помилково трактувала положення закону щодо порядку та строку прийняття спадщини, а також продовження в Україні воєнного стану, оголошення тривог, що перешкоджало їй звернутися до нотаріуса. Інших причин позивачем не зазначено.

Суд, дослідивши зміст позовної заяви та долучені до нього докази дійшов висновку, що позивачем не наведено жодної обставини, яка була об`єктивною та непереборною перешкодою, та з якою закон пов`язує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, тобто не встановлено наявність істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Наведені у позовній заяві обставини не відносяться до таких, що дають підстави для застосування ч.3 ст.1272 ЦК України.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Тобто, незнання порядку прийняття спадщини чи помилкове тлумачення праових норм саме по собі не вважається поважною причиною для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Суд може надати додатковий строк лише у випадку, якщо особа довела наявність об`єктивних, непереборних, істотних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2023 року у справі № 638/16540/20 та постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2024 року у справі № 161/17389/23.

Суд також не приймає доводи позивача про продовження в Україні воєнної стану та оголошення тривог як поважної причини для пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на території Житомирської області, зокрема у м.Коростені з 2023 року по даний час активні бойові дії не ведуться, нотаріальні контори та державні організації, установи працюють у штатному режимі.

Отже, позивачем не наведено непереборних обставин, які перешкоджали б їй як самостійно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття, так і надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5).

Така позиція була викладена Верховним Судом у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26.06.2024 у справі № 333/1912/23 з подібних правовідносин.

Крім того, суд звертає увагу, що позов пред`явлений позивачем до неналежного відповідача.

Відповідно до відповіді в.о. завідувача Першої Коростенської державної нотаріальної контори Житомирської області від 13.06.2025 № 308/01-16 спадкоємці із заявами про прийняття спадщини/відмову щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до нотаріуса не зверталися, спадкова справа не заводилася, що підтверджується Інфомаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.06.2025 року.

У разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідачем у даній справі вказаний виконавчий комітет Коростенської міської ради, який є виконавчим органом та входить до системи місцевого самоврядування з повноваженнями, визначеними гл.2 розділу II Законe України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі-Закон).

Статтею 60 Закону визначено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно зі ст.10 цього Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Отже, на переконання суду, у даній справі належним відповідачем у спадкових правовідносинах за відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, є територіальна громада в особі Коростенської міської ради, а не її виконавчий комітет, який не уповноважений вирішувати питання розпорядження комунальною власністю.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судом роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору єправом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів йобґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягується до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Виходячи з наведеного, якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 26 січня 2022 року у справі № 457/726/17, від 11 липня 2023 року у справі № 129/1337/20).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати у справі, відповідно до ст.141 ЦПК України, покласти на позивача.

Керуючись ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт

Відповідач: Виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської обасті, місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ