Справа № 191/1304/25
Провадження № 2/191/596/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 червня 2025 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Форощук С.А.
за участю секретаря судового засідання Вехник С.Л.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Просить стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість у розмірі 31 789, 47 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 200, 00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення судом.
Відповідачка, в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування) невідоме на сайті Судової влади. Про причини неявки суд не повідомила.
Частина 4 ст. 223 ЦПК передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Ухвалою суду від 20.06.2025 року постановлено проведення заочного розгляду даної справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку.
Підпис відповідача у паспорті споживчого кредиту від 30.11.2021 року, який був наданий їй для ознайомлення в письмовій формі, підтверджує той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ «ОТП БАНК», в тому числі що процентна ставка 0,01 річних. Загальні витрати за кредитом становлять 6 155, 67 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредиту (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 45 254, 57 грн.; реальна річна процентна ставка від відсотків річних 29,24% (п. 4).
Позичальник - відповідачка скористався кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала.
У зв`язку з тим, що відповідачка не належним чином виконувала взяті на себе кредитні зобов`язання, станом на 21.06.2024 року має заборгованість в сумі 31 789, 47 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 26 934, 78 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6, 21 грн., комісії в розмірі 4 848, 48 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості, який доданий до матеріалів справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з реєстром боржників №1 до договору факторингу №21/06/24 від 21.06.2024 року загальний залишок заборгованості ОСОБА_1 становить 31 789, 47 грн., яка складається з: тіла кредиту в розмірі 26 934, 78 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6, 21 грн., комісії у розмірі 4 848, 48 грн.
Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідачки заборгованість у розмірі 31 789, 47 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 26 934, 78 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6, 21 грн. Вимога про стягнення комісії у розмірі 4 848, 48 грн. не заявлена .
Однак, судом здійснений розрахунок заборгованості та виявлена помилка в розрахунку, а саме, якщо 26 934, 78 грн. (тіло кредиту) додати до 6, 21 грн. (заборгованості по відсоткам), то сума заборгованості відповідачки становить 26 940, 99 грн., а не 31 789, 47 грн., як заявлено позивачем (тобто з урахуванням комісії).
З огляду викладене та здійснений судом розрахунок заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, в сумі 26 940, 78 грн., яка складається із: 26 934, 78 грн. - тіло кредиту; 6, 21 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 9200 грн.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, позивач просить стягнути на свою користь судові витрати в сумі 9200,00 грн., які були понесені ним при звернення до суду.
На підтвердження наданих послуг позивач долучив до матеріалів справи: договір №03/07/24 про надання правової допомоги від 03.07.2024 року; акт прийому-передачі наданих послуг; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; квитанцію про сплату 9200,00 грн.
Суд приходить до переконання, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 9200,00 грн. є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим адвокатом на виконання даних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, а тому підлягають до стягнення у повному обсязі.
Крім того, на підставі ч.1 ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 77, 81, 141, 247, 259, 263-268, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27.06.2025 року.

Суддя С. А. Форощук