Справа № 464/4300/25
пр.№ 2-н/464/1296/25
УХВАЛА

25.06.2025 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

встановила:

заявник звернулася до Сихівського районного суду м. Львова з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Статтею 162 ЦПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Крім того, частиною 1 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Звертаючись до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу, заявник визначила підсудність такої за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суддею встановлено, що таке місце проживання позивача не є зареєстрованим, оскільки як вбачається із відповіді №1499311 від 20.06.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання заявника ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , що не знаходиться на території Сихівського району м. Львова, відтак не належить до територіальної юрисдикції Сихівського районного суду м. Львова.

Крім того, як вбачається із матеріалів заяви про видачу судового наказу, боржник ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що також не знаходиться на території Сихівського району м. Львова, відтак не належить до територіальної юрисдикції Сихівського районного суду м. Львова.

З урахуванням наведеного, суддя приходить до висновку, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням правил підсудності, у зв`язку із чим у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 162, 165, 167, 258-261, 353 ЦПК України, суддя,

постановила:

у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена та підписана суддею 25 червня 2025 року.

Суддя Сабара Л.В.