Справа № 697/924/25
Провадження № 2/697/633/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14 липня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Румини М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаська область цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ТОВ «Макс Кредит» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між 18.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-10023220. Договір укладений в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до кредитного договору сума кредитного ліміту складає 10000,00грн., строк кредитування 360 календарних днів до 13.10.2025, стандартна процентна ставка 0,94% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав, про що свідчить підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, проте відповідач не виконав свої зобов`язання та не сплатив заборгованість по кредиту. Внаслідок чого, станом на 14.04.2025, утворилася заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 24238,00 грн.,яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10000,00 грн; заборгованості за комісією у розмірі 2000,00 грн; заборгованості за процентами у розмірі 7238,00 грн; заборгованості зі штрафів у розмірі 5000,00 грн. 03.12.2024 позивачем на електронну адресу відповідача була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, однак вимога була проігнорована відповідачем.

У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 загальну суму заборгованості у розмірі 24238,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Ухвалою суду від 17.04.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 18.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-10023220 та відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту.

Договір між позивачем та відповідачем було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи (надалі - ІТС), внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до пункту 1.2. Договору сума Кредитного ліміту складає: 10000,00 грн. Тип кредиту - Кредитна лінія.

Відповідно до пункту 1.3. Договору Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 13.10.2025 згідно умов пункту 3.5 цього Договору.

Відповідно до пункту 1.4. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на 02.11.2025, та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування).

Відповідно до пункту 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка складає 0,94% від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою (підтвердження) ТОВ «Профітгід», відповідно до якої вбачається, що в рамках Договору про надання фінансових послуг з переказу коштів №ПГ-714 від 28.07.2023, здійснено переказ грошових коштів 18.10.2024 у сумі 10000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 , а також інформацією АТ КБ«ПриватБанк» від 01.07.2025 (наданою на запит суду), відповідно до якої зазначено, що на імя ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , та дійсно були зарахування на вказану картку у сумі 10000,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач не вносила щомісячні платежі на погашення кредиту, внаслідок чого, станом на 07.04.2025, утворилася заборгованість за вказаним договором, яка складається з: тіла кредиту 10000, 00 грн.; комісії 2000,00 грн.; процентів за користування кредитним коштами 7238,00 грн.; штрафних санкцій 5000, 00 грн.

Відповідно до пункту 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Макс Кредит», які є невід`ємною частиною кредитного договору, Договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, у результаті чого відповідно до положень пунктів 1, 5, 7 частини 11 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» у Договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог пункту 6 частини 11 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про видачу кредиту в електронній формі, та його підписання сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі згідно статті 5 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідач, через особистий кабінет на веб-сайті Кредитодавця подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе шляхом використання калькулятора на сайті Кредитодавця, ознайомився з паспортом кредиту і офертою та підтвердила умови отримання кредиту, після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, який було відправлено на телефон позичальника і введено останньою в окреме поле підтвердження підписання договору.

Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що зазначено в реквізитах договору (одноразовий ідентифікатор: 83741, відправлено та введено 18.10.2024).

Отже, укладання договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі та було вчинено чітку сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту за допомогою ITC. Позичальник ознайомилася з умовами паспорту кредиту та офертою, після чого проявила укласти з Кредитодавцем договір на умовах, визначених самим Позичальником. Підписанням оферти одноразовим ідентифікатором Позичальник засвідчила, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти. При укладанні договору Позичальник мала обсяг цивільної дієздатності та її волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі. Позичальник на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняла надані Кредитодавцем грошові кошти.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Укладений договір відповідає вимогам чинного законодавства України, тому є чинним і обов`язковим для виконання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості і, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як вже зазначалось судом, на виконання умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 10000,00 грн., проте відповідач договірні зобов`язання за договором належним чином не виконувала, тіло кредиту, проценти за користування позикою у відповідності до умов договору не сплачувала.

При цьому, розрахунок позивача відповідачем не спростований, відповідачем не надано даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення грошових коштів.

03.12.2024 позивачем на електронну адресу відповідача була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, однак вимога була проігнорована відповідачем, та у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Отже, відповідач користувалася кредитними коштами, але не вносила щомісячні платежі на погашення кредиту, внаслідок чого станом на день подання позовної заяви утворилася заборгованість за вказаним договором, яка складається з: тіла кредиту у розмірі 10000, 00 грн; процентів за користування кредитним коштами в розмірі 7238,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості

Вказана заборгованість відповідачем добровільно на час розгляду справи в суді не погашена, не оспорюється, а тому суд вважає необхідним цю заборгованість стягнути з відповідача.

Водночас суд відхиляє доводи позивача про стягнення комісії виходячи з наступного.

У Постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості та кредитного договору відповідача установлено, що позивачем нараховано відповідачеві до сплати комісію в сумі 2000,00 грн за надання кредиту- підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача комісії за договором суд не вбачає.

Відповідно до позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача також штрафні санкції в сумі 5000,00 грн, посилаючись на умови кредитного договору, лист НБУ № 14-0004/3433 від 15.01.2024, якийм роз`яснюється порядок застосування Закону Украни № 3498 ІХ.

Надаючи оцінку таким доводам, суд зазначає, що ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022«Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України та який діє на даний час.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Суд зауважує, що тлумачення змісту кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено саме відповідальність за невиконання чи неналежне виконання неконання грошового зобов`язання за договором.

У даній справі штраф в сумі 5000,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача є мірою відповідальності за невиконання боргових зобов`язань позичальником в розумінні ст. 549 ЦК України, а тому відповідач звільняється від їх сплати на період воєнного стану.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що заперечення представника відповідача щодо стягнення з ОСОБА_1 комісії та неустойки є обгрунтованими, а тому у задоволення позову в цій частині необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивача надав копію договору про надання правничої допомоги № 0/11-МК від 01.11.2024, укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та адвокатом Тисячник Р.Р.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП 002821; акт приймання-передачі виконаних робіт від 09.04.2025, в якому зазначено про надання правничої допомоги по кредитному договору №00-10023220 від 18.10.2024, Близнюк О.О., вартість у розмірі 8 000,00 грн,; попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на юридичну (правничу) допомогу у розмірі 8 000,00 грн ; квитанцію № 09/04 про сплату ТОВ «Макс Кредит» грошових коштів у розмірі 8 000,00 грн.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Враховуючи викладене та те, що позовні вимоги задоволено частково на 71,12 %, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «Макс Кредит» підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 5688,80 грн

Крім того, оскільки позовні вимоги ТОВ «Макс Кредит» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним відповідно до платіжної інструкції №288 від 08.04.2025судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1722,81 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» заборгованість за договором кредитної лінії від 18.10.2024 № 00-10023220 в сумі 17238 (сімнадцять тисяч двісті тридцять вісім) гривень 00 копійок, що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, заборгованості по процентам у сумі 7238 (сім тисяч двісті тридцять вісім) гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1722 (одна тисяча сімсот двадцять дві) гривні 81 копійку та витрати на правничу допомогу у розмірі 5688 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Малевича Казимира, 86, корпус «Е»,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Л . О . Колісник