Номер справи 2-4455-2005
Номер провадження 4-с/243/10/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» липня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Чернікової Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, в залі судових засідань № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дейниченко Вячеслава Ігоровича, за участю заінтересованої особи: Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла Скарга представника ОСОБА_2 адвоката Дейниченко Вячеслава Ігоровича на дії/бездіяльність заступника начальника Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Крапівіна Віталія Миколайовича.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що ОСОБА_2 э власником квартири АДРЕСА_1 , яка належить останньому на підставі Договору міни від 16 липня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Мурадовою С.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №2444.

В процесі оформлення документів щодо реєстрації права власності на зазначену квартиру у Державному реєстрі нерухомого майна з боку державного нотаріуса Першої Слов`янської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було повідомлено, що в Єдиному реєстрі заборон нерухомого майна міститься запис про обтяження нерухомого майна №59144197 від 17 січня 2008 року, внесений державним реєстратором на підставі Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 22 вересня 2005 року.

При цьому нотаріус надала заявнику Витяг з Державного реєстру речових прав № 419317407 від 24 березня 2025 року, з якого вбачається наявність запису державного реєстратора про обтяження вище вказаного нерухомого майна. Запис про обтяження нерухомого майна за № 59144197 був внесений 17 січня 2008 року державним реєстратором на підставі Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 22 вересня 2005 року, держвиконавець - ОСОБА_3 .

Про наявність зазначеного арешту та виконавчого провадження заявнику раніше відомо не було.

18 червня 2025 року представником заявника до Слов`янського міськрайсуду спрямовано запит про надання доступу для ознайомлення з матеріалами цивільної справи №2-4455 від 2005р., де відповідачем є ОСОБА_2 .

24 червня 2025 року на вказаний запит з суду отримано Лист № ЕП-12150/25-Вих, з якого окрім іншого вбачається, що при перевірці алфавітних показників за 2005 рік в архіві суду було встановлено, що в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебувала цивільна справа № 2-4455-2005 за позовом Слов`янського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги за поставлену воду та відведення стоків у сумі 863 грн.83 коп. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2005 року позовні вимоги Слов`янського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства було задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Слов`янського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість за надані послуги за поставлену воду та відведення стоків у сумі 457 грн.09 коп. та державне мито у дохід держави у сумі 51 грн.

Крім того, з боку ОСОБА_2 була отримана копія Рішення Слов`янського міськрайонного суду по цивільної справі № 2-4455-2005.

25 червня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до КП "СЛОВМІСЬКВОДОКАНАЛ", де отримав Акт звірки взаємних розрахунків, згідно якого станом на 01 червня 2025 року за показаннями приладів обліку 395218:1008 заборгованість у останнього відсутня.

26 червня 2025 року представником ОСОБА_2 до Слов`янського ВДВС спрямовано адвокатський запит, в якому він проінформував вказаний орган про наявність арешту на нерухоме майно заявника та просив надати інформацію щодо того, чи перебуває (або перебували) станом на 26 червня 2025 року на виконані у Слов`янському ВДВС виконавче провадження відносно ОСОБА_2 з примусового виконання Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року та надати копію цього виконавчого провадження або доступ до АСВП.

Також, представник ОСОБА_2 в цьому запиті зазначав, що якщо на даний час виконавче провадження відносно заявника з примусового виконання Виконавчого листа №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року закінчено або не перебуває, то він просив вирішити питання вилучення з Єдиного реєстру заборон нерухомого майна запису про обтяження нерухомого майна № 59144197 від 17 січня 2008 року, внесеного державним реєстратором на підставі даного Виконавчого листа.

На вказаний Запит від Слов`янського ВДВС представником ОСОБА_2 отримано Лист від 27 червня 2025 року, з якого окрім іншого вбачається, що за даними Системи не містяться відомості про перебування на виконанні у Слов`янському ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 , РНКОПП № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 з примусового виконання Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року. Крім того, з листа слідує, що станом на 27 червня 2025 року у державного виконавця відсутні підстави вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна №59144197 від 17 січня 2008 року, внесений державним реєстратором на підставі Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року відносно ОСОБА_2 , РНКОПП № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Враховуючи наведені обставини та долучені до скарги докази, представник ОСОБА_2 вважав, що оскільки з боку боржника повністю виконано Рішення Слов`янського міськрайонного суду по справі № 2-4455-2005, заборгованості у нього перед стягувачом КП "СЛОВМІСЬКВОДОКАНАЛ" немає та у Слов`янському ВДВС виконавчий документ та виконавчі провадження з примусового виконання Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року відносно ОСОБА_2 не перебувають, тому на даний час наявність встановленого арешту з боку ВДВС на належне заявнику нерухоме майно є безпідставним, а тому заступник начальника Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління МЮ Крапівін Віталій Миколайович, який є підписантом вище згаданого листа, допустив неправомірну бездіяльність щодо не вирішення питання відносно не зняття арешту з нерухомого майна, належного заявнику.

В зв`язку з викладеним, представник заявника просить суд визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Крапівіна Віталія Миколайовича, яка полягає у не зняттю арешту з нерухомого майна (обтяження №59144197 від 17 січня 2008 року, внесеного державним реєстратором на підставі виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року) та зобов`язати вказану особу зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_2 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження запис про обтяження нерухомого майна №59144197 від 17 січня 2008 року, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесений державним реєстратором на підставі виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року, яким внесені відомості до реєстру про арешт нерухомого майна відносно заявника.

Представник ОСОБА_2 та заявник надали до суду заяви, відповідно до яких просили розгляд справи провести без їх участі.

Представник Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явився, надав письмові пояснення на скаргу, в яких зазначив, що Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП), порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України (запроваджена з 05.01.2017).

Відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (ЄДРВП) - це окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - Система) та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказів Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5, від 28 квітня 2015 року № 614/5.

Також, представник ВДВС у поясненні вказав, що за даними Системи не містяться відомості про перебування на виконанні у Слов`янському ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 , РНКОПП № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 з примусового виконання виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року.

Крім того, з пояснення представника Слов`янського ВДВС випливає, що станом на 03 липня 2025 року у державного виконавця відсутні підстави вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна №59144197 від 17 січня 2008 року, внесений державним реєстратором на підставі Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року відносно ОСОБА_2 , РНКОПП № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з викладеним, представник Слов`янського ВДВС просив суд розглянути скаргу ОСОБА_2 без його участі та рішення прийняти на розсуд суду.

Стягувач - КП "СЛОВМІСЬКВОДОКАНАЛ" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явився.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Заявник є власником нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить останньому на підставі нотаріально посвідченого Договору міни від 16 липня 1997 року, реєстровий номер 2444.

З Витягу з Державного реєстру речових прав за №419317407 від 24 березня 2025 року вбачається наявність запису державного реєстратора про обтяження вище вказаного нерухомого майна. Вказаний запис про обтяження нерухомого майна внесений державним реєстратором за № 59144197 від 17 січня 2008 року на підставі Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року, держвиконавець - ОСОБА_3 .

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебувала на розгляді цивільна справа № 2-4455-2005 за позовом Слов`янського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги за поставлену воду та відведення стоків у сумі 863 грн.83 коп. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2005 року позовні вимоги Слов`янського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства було задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Слов`янського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість за надані послуги за поставлену воду та відведення стоків у сумі 457 грн.09 коп. та державне мито у дохід держави у сумі 51 грн.

Рішення по вказаної справі набуло законної сили.

З Акту звірки взаємних розрахунків від 25 червня 2025 року, складеного стягувачом по вище вказаної справі - КП "СЛОВМІСЬКВОДОКАНАЛ" (раніше до зміни назви - Слов`янське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства ) вбачається, що у ОСОБА_2 станом на 01 червня 2025 року за показаннями приладів обліку 395218:1008 заборгованість у останнього відсутня.

Таким чином, на даний час з боку заявника ОСОБА_2 рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2005 року по цивільній справі № 2-4455-2005 виконано у повному обсязі.

Крім того, з пояснень представника Слов`янського ВДВС випливає, що за даними Системи не містяться відомості про перебування на виконанні у Слов`янському ВДВС виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 з примусового виконання виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року.

Однак при цьому, згідно інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав, обтяження нерухомого майна заявника, внесеного в процесі виконавчого провадження на підставі Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року з боку Слов`янського ВДВС не виключено.

Наявність арешту нерухомого майна позбавляє можливості ОСОБА_2 реалізувати свої права, як власника майна, що встановлені законодавством.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 447-1 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частина перша ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Процедура арешту і вилучення майна (коштів) боржника детально прописана у ст.56 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (котів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника.

Частиною 1 п.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Водночас, з пояснень представника Слов`янського ВДВС вбачається, що виконавчий документ та виконавчі провадження з примусового виконання Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року, де боржником є ОСОБА_2 , РНКОПП № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 у Слов`янському ВДВС не перебувають.

Враховуючи пояснення представника ВДВС, Постанова про арешт майна боржника по даному провадженню відсутня як і інші матеріали виконавчого провадження за Виконавчим листом за №2-4455, виданим Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року, тому з боку заявника вона не оскаржується.

У частині першій статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження" (абзац 1 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна"). Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).

Аналогічна позиція викладена у постанові КЦС ВС від 29 червня 2023 року у справі № 208/9810/21, де зазначено, що спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України у редакції, що була чинною 15 грудня 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку арешт майна, належного на підставі власності скаржнику проводився державним виконавцем за виконавчим документом Виконавчим листом №2-4455, виданим Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року, а тому скарга сторони виконавчого провадження, яким є ОСОБА_2 розглядається судом в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи наведені положення закону суд звертає увагу, що при розгляді скарги обов`язок доказування обставин у обґрунтування скарги покладений на особу, яка звернулася зі скаргою.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Продан проти Молдови» Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини (995_004), буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін. Не може бути й мови, щоб закріплені в пункті 1 статті 6 процесуальні гарантії, що надаються сторонам, справедливий, відкритий та швидкий судовий розгляд не передбачали виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно доступу до суду та провадження у справі, скоріш за все призвело б до виникнення ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, підписавши Конвенцію. Отже, виконання рішення, постановленого судом, мало вважатися невіддільним складником «судового розгляду», передбаченого у статті 6.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як встановлено з наданих суду доказів, на нерухоме майно що належить на праві власності ОСОБА_2 накладено арешт (обтяження) на підставі Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року, внесеного державним реєстратором 17 січня 2008 року до Державного реєстру речових прав за №59144197.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2005 року по цивільній справі № 2-4455-2005 боку заявника ОСОБА_2 виконано у повному обсязі.

Крім того, судом встановлено, що на даний час у Слов`янському ВДВС виконавчий документ та виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_2 не перебувають

Відтак, враховуючи вище вказані обставини, суд вважає що не скасування цього арешту з боку Слов`янського ВДВС є безпідставним, та таким, що унеможливлюють подальше право користування та розпорядження належним нерухомим майном ОСОБА_2 , а відтак є наявність протиправної бездіяльності з боку державного виконавця.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в даному випадку станом на час накладання арешту на нерухоме майно боржника, державний виконавець діяв у спосіб та у межах наданих йому законом повноважень.

Однак, на теперішній час, враховуючи те, що з боку боржника судове рішення за яким проводилось стягнення, виконано заявником у повному обсязі, тому підстави для існування арешту на нерухоме майно боржника фактично відпали. Але наявність арешту на майно позбавляє заявника права користуватись та розпоряджатися належним майном, що у свою чергу є порушенням його законних прав та інтересів.

На думку суду, для відновлення порушених прав заявника, арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 необхідно скасувати, тим самим задовольнивши Скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213, 214, 383, 386, 447-1 - 452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дейниченко Вячеслава Ігоровича, за участю представника заінтересованої особи: Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на бездіяльність органу примусового виконання задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління МЮ Крапівіна Віталія Миколайовича, яка полягає у не зняттю арешту з нерухомого майна, а саме обтяження №59144197 від 17 січня 2008 року, внесеного державним реєстратором на підставі Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року, щодо квартири АДРЕСА_1 , належної на праві власності ОСОБА_2 , РНКОПП № НОМЕР_1 .

Зобов`язати заступника начальника Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління МЮ Крапівіна Віталія Миколайовича зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_2 , РНКОПП № НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження №59144197 від 17.01.2008р. та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження запис про обтяження нерухомого майна № 59144197 від 17 січня 2008 року, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесений державним реєстратором на підставі Виконавчого листа за №2-4455, виданого Слов`янським міськрайсудом 22 вересня 2005 року, яким внесені відомості до реєстру про арешт нерухомого майна відносно ОСОБА_2 , РНКОПП № НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 09 липня 2025 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А.Хаустова.