Справа № 362/1776/25
Провадження № 2/362/1989/25
У х в а л а

"18" червня 2025 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області подано цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя доходить висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В пункті 26 постанови Пленуму ВССУ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зі змінами, внесеним постановою Пленуму №10 від 25.09.2015 р., суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Крім того, згідно з п. 26 вказаної постанови суди повинні перевіряти зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, використовуючи способи, передбачені ЦПК України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування такого фонду.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 р. у справі №826/2429/18, від 20.02.2019 р. у справі №823/1940/18, від 04.11.2020 р. у справі №609/538/19, від 27.01.2021 р. у справі 754/6573/13.

Оскільки, законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені законодавством, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в обліково-статистичній картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

Саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, тощо, які додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містять відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Таким чином обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.

До матеріалів позовної заяви позивач надав квитанцію про сплату №3939-8748-5646-0224 від 15.10.2024 на суму 2422,40 грн., відповідно до якого судовий збір був сплачений на користь ГУК у м.Києв обл./Васильків.міс/22030101, однак підтвердження зарахування коштів по вказаній квитанції відбулось до цивільної справи №362/1778/25, в якій відкрито провадження.

Відповідно до листа Державної судової адміністрації України № 6-17517/18 від 14.09.2018 р. з метою запобігання втрати контролю за повнотою сплати судового збору судам, до яких первісно подавалась позовна заява (інша заява, скарга) перед винесенням рішення про передачу матеріалів справи на розгляд іншому суду, необхідно перевіряти повноту зарахування судового збору та повідомляти про це суд, якому передається справа.

Частиною 9 статті 185 ЦПК України визначено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви у спосіб: шляхом подачі доказів сплати судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.185, 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п`ять днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатись неподаною та повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Кравченко