Справа № 536/882/25
Провадження № 2/536/798/25
03 липня 2025 року м. Кременчук
Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - Реки А.С.,
за участю секретаря судового засідання Черненко А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої доньки,-
за участі представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Яременко О.І.,
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яременко О.І., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої доньки. Позов обґрунтований тим, що позивачка є особою з інвалідністю II групи з дитинства та може працювати лише в домашніх та спеціально створених умовах, у зв`язку з чим єдиним джерелом доходу є державна соціальна допомога, розмір якої, на думку позивачки, є об`єктивно недостатнім для забезпечення належних умов проживання, харчування та лікування позивачки. Її батько ОСОБА_2 має більший дохід, ніж вона, але ніяким чином не допомагає їй незважаючи на стан здоров`я позивачки. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання позивачки в розмірі 1/4 частки доходу щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і довічно.
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 квітня 2025 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та витребувано за клопотанням позивачки у Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відомості про розмір призначеної пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за 2024-2025 роки.
Представник позивачки адвокат Яременко О.І. в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить особистий підпис у поштовому відправленні. Відповідач клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд постановив про розгляд за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі.
Суд, заслухавши думку представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне зазначити наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково, має можливість працювати лише в домашніх та спеціально створених умовах, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 7-66 ВЛ № 0140262 (а.с.5).
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частин 2, 8, 9, 10 ст.7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Главою 16 «Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання» СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання.
Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Таким чином, суд приходить до висновку, що законодавство зобов`язує батьків утримувати своїх непрацездатних дітей з інвалідністю навіть якщо вони досягли повноліття.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані особами з інвалідністю, у тому числі дітьми з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.
Особою з інвалідністю визнається особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»).
За змістом положень ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні тієї обставини, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним сином, дочкою, доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги (постанова Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 459/1381/18).
Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, у тому числі: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Таким чином, для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку з тим, що отриманих нею коштів є не достатньо для забезпечення їй належних умов проживання, харчування та лікування, водночас суд враховує ту обставину, що вона не позбавлена можливості додатково отримувати дохід працюючи в домашніх або спеціально створених умовах.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Ухвалюючи рішення, суд враховує рівність обов`язку обох батьків щодо утримання повнолітньої доньки, яка потребує такої допомоги, а також інші обставини, які мають значення при визначенні розміру стягуваних аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальний стан позивачки ОСОБА_1 , а також матеріальний стан відповідача по справі ОСОБА_2 .
Таким чином, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на користь позивачки у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову на період непрацездатності ОСОБА_1 .
Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Також суд вважає необхідним при ухваленні рішення стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при зверненні до суду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 182, 198, 200 СК України, ст.ст. 13, 81, 89, 141, 263, 259, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої доньки задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 08 квітня 2025 року на час встановлення інвалідності ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах оплати платежу за один місяць.

Копію заочного рішення надіслати сторонам.

Заочне рішення може бути переглянуте Кременчуцьким районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне найменування учасників процесу:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

СуддяА. С. Река