Єдиний унікальний номер 728/1027/25
Номер провадження 2/728/430/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2025 року місто Бахмач
Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді Сороколіта Є.М.
секретаря судового засідання Кирути Л.І.,
позивача не з`явився,
відповідача не з`явилася,
І. Рух справи.
1. Ухвалою Бахмацького районного суду (далі також Суд) від 28.04.2025 № 728/1027/25 матеріали позовної заяви, які надійшли від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також Позивач) до ОСОБА_1 (далі також Відповідач) про стягнення переплати пенсії у розмірі 26 858,67 грн, було залишено без руху у зв`язку з не зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету Відповідача, а також не надання доказів про відправлення позовної заяви з додатками до електронного кабінету Відповідача чи йому ж у паперовій формі листом з описом вкладення.
2. Згадані вище матеріали, які Позивачем було подано з використанням системи Електронний Суд, 25.04.2025 надійшли до Суду
3. У подальшому Позивачем були усунені виявлені недоліки, у зв`язку з чим ухвалою Суду від 02.05.2025 № 728/1027/25 вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено проведення судового засідання з розгляду справи по суті.
4. У призначене судове засідання Позивач та Відповідач не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили.
5. Водночас у поданій до Суду заяві від 03.06.2025 б/н Позивач, в особі Полєщук Ю.С., яка діє у порядку самопредставництва, вказав, що просить проводити розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
6. Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом отримання судових повісток, у судове засідання не з`явилася, відзив та заяви про розгляд справи за її відсутності не подала.
7. За вищевказаних фактичних обставин, на підставі вимог положень статті 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК України), Суд вважає за можливе постановити ухвалу про заочний розгляд справи.
8. Окрім того, у зв`язку з не явкою усіх учасників справи у призначене судове засідання, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІ. Позиції учасників справи.
9. За змістом позовної заяви Позивач вказує, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області перебуває ОСОБА_1 , яка з 19.04.2023 отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).
10. Годувальник отримував пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням норм Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.
11. Відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
12. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі також Порядок № 124), яким визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Цією ж постановою було установлено коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовувався при перерахунку пенсій у 2019 році. У подальшому такі коефіцієнти визначалися щорічно постановами Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251, від 22.02.2021 № 127, від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168, від 23.02.2024 № 185, від 25.02.2025 № 209.
13. Зазначає, що годувальнику щорічно проводилась індексація пенсії з урахуванням норм Порядку № 124 та постанови Кабінету Міністрів України, прийнятої на відповідний рік.
14. Зокрема, з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводився відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.
15. А пунктом десять постанови № 168 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1 500,00 грн.
16. Також вказував, що з 19.04.2023 Відповідача переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням норм Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.
17. Наголошував, що розмір пенсії відповідача у зв`язку з втратою годувальника з 19.04.2023 становив 15 220,71 грн, при цьому індексація з 01.03.2023 складала понад 1 500,00 грн. Відповідно, оскільки нарахована індексація не могла перевищувати 1 500,00 грн, розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника повинен був складати 13 476,64 грн, за рахунок обмеження в індексації з 01.03.2023.
18. Пенсійна справа Відповідача приведена у відповідність із законодавством у липні 2024 року, а по особовому рахунку виникла переплата пенсії за період з 19.04.2023 по 31.07.2024 в розмірі 26 858,67 грн, які Відповідач отримав без достатньої правової підстави.
19. Як на правову підставу своїх вимог посилався на статтю 1212 Цивільного кодексу України (далі також ЦК України), за змістом якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
20. Окрім того, просить стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
21. Щодо позиції Відповідача, то Суд враховує, що остання відзив на позов не подала, правом надати Суду пояснення та докази не скористалася.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені Судом та докази на їх підтвердження.
22. Відповідач перебуває на обліку органів Пенсійного фонду України з 01.01.1999 за особовим рахунком № НОМЕР_1 як особа, що отримує пенсію у разі втрати годувальника (а.с. 4-5).
23. Годувальником Відповідача, був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і середньомісячний заробіток якого складав 37 885,69 грн.
24. Позивачем проведено індивідуальний перерахунок виплаченої пенсії за період з 01.04.2023 по 31.07.2024, згідно з яким Позивачем було допущено переплату пенсії Відповідачу у розмірі 26 858,67 грн (а.с. 10).
ІV. Оцінка Суду та релевантне законодавство.
25. Перш за все Суд наголошує, що розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
26. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
27. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
28. Суд звертає увагу, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання 5доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати Суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).
29. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
30. Оцінюючи фактичні обставини цієї справи, з урахуванням вищевикладених підходів, Суд відмічає, що відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
31. Зазначеним положенням ЦК України кореспондують відповідні правові положення пенсійного законодавства.
32. Зокрема відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України Про пенсійне забезпечення у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.
33. Згідно з частиною першою статті 103 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
34. Також згідно з частиною першою статті 50 Закону № 1058-ІV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
31. Водночас стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).
36. У системному аналізі вищезгаданих правових положень, Суд приходить до висновку, що законодавством встановлено два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
37. Суд відмічає, що правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача таких виплат презюмуються.
38. Також в українському законодавстві відсутнє визначення поняття рахункова помилка.
39. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 Про практику застосування судами законодавства про працю орієнтує суди, що лічильна (рахункова) помилка це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.
40. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи Суд наголошує, що з наданих Позивачем доказів не вбачається будь-яка недобросовісна поведінка Відповідача, оскільки остання не подавала до органів Пенсійного фонду України жодної інформації та не вчиняла жодних дій, які призвели або могли б призвести до виникнення переплати.
41. Також вбачається, що переплата виникла не через помилку у проведенні арифметичних підрахунків, а через зміни у законодавстві та правила застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
42. Більш того, Суд критично ставиться до можливості визнання такої помилки арифметичною, оскільки остання була не поодинокою, а повторювалася більше року.
44. Враховуючи зазначене, Суд знаходить безпідставним заявлення Позивачем позовних вимог щодо стягнення переплати пенсії за період з 19.04.2023 по 31.07.2024 в розмірі 26 858,67 грн і приходить до висновку щодо необхідності відмови у їх задоволенні.
V. Розподіл судових витрат.
45. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
46. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.
47. При цьому Суд враховує, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
48. Так, згідно з частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VІ (далі також Закон № 3674-VІ) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
49. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VІ за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
50. Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2025 дорівнював 3 028,00 грн.
51. Згідно з платіжною інструкцією від 16.04.2025 № 1875 Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що є мінімальним розміром судового збору з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, застосованого на підставі частини третьої статті 4 Закону України Про судовий збір.
52. Підсумовуючи наведене, Суд вважає, що сплачений судовий збір слід залишити за Позивачем.
53. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280, 282 ЦПК України Суд,
2. Судові витрати у виді сплаченого судового збору залишити за Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення цього рішення.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя Є.М. Сороколіт