441/1111/25 2/441/773/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09.07.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ференц О.І.

за участю секретаря судового засідання Клок Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок як на майно колгоспного двору

В С Т А Н О В И В:

06.06.2025 року позивач подав до Городоцького районного суду Львівської області позовну заяву до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 як на майно колгоспного двору. Позов подано з тих підстав, що він є останнім членом даного колгоспного двору, до 15.04.1991 не втратив право на частку в його майні, оскільки більше як три роки до цієї дати проживав у даному господарстві та був там зареєстрований, брав участь своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору, інші члени колгоспного двору померли, третя особа ОСОБА_2 перестав бути членом колгоспного двору у 1990 році, про що визнає у поданій в суд письмовій заяві.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача Городоцької міської ради Львівської області, в судове засідання не з`явився, згідно поданих 13.06.2025 року пояснень у справі вирішення спору покладають на розсуд суду, справу просять розглянути у їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є синами ОСОБА_3 (а.с.25, 30). ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 (а.с.26).

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була ОСОБА_3 , члени ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується даними погосподарських книг Долинянської сільської ради народних депутатів за 1980-1982 роки, 1983-1985 роки, 1986-1989 роки, 1992-1995 рок (а.с.33-35, 39-47). ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 вибув з цього колгоспного двору в с. Погірці, 10.10.1990 року вибув в армію, повернувся лише у 1992 році (а.с.34). Згідно даних будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , там зареєстровані ОСОБА_1 1969 року до сьогодні і ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.36-38).

Довідкою КП ЛОР «Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації № 992 від 21.05.2025 року підтверджується, що будинок АДРЕСА_1 не зареєстрований (а.с.31).

Довідкою Городоцької міської ради Львівської області № 115 від 18.03.2025 року підтверджується, що мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 , була головою домогосподарства, згідно погосподарської книги, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 116 від 18.03.2025 року ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала і була зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1 , разом з нею на день смерті у вищевказаному будинку проживали і були зареєстровані сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також онука ОСОБА_4 , 1999 р.н. (а.с.10).

Згідно даних технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 05.05.2025 року, будинок 1965 року забудови (а.с.12-22).

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України положення зазначеного кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, слід застосовувати до них положення ЦК України в редакції 1963 року.

У відповідності до ч.2 ст.9 Закону СРСР «Про власність в СРСР», який набрав чинності 01.07.1990р., майно селянського господарства належить його членам на праві загальної спільної власності, якщо інше не передбачено законодавчими актами союзної і автономної республіки.

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991р. № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що правила, які містяться в Закону УРСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР, тобто з 1 липня 1990р..

Як роз`яснив Пленум ВСУ в п. 6 постанови від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991р., мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних у відповідності до ст.123 ЦК УРСР. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи із того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Беручи до уваги те, що спірне домоволодіння відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», частка всіх членів такого, які проживали і були зареєстровані у вказаному будинковолодінні в період з 1980-х рр. по 1991р. складає по 1/2 частці за кожним із членів колгоспного двору.

Згідно роз`яснень, викладених у підп. «г» п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Оскільки один член колгоспного двору ОСОБА_3 , померла до виділення її частки у майні колгоспного двору, станом на день її смерті є живим інший член такого колгоспного двору позивач у справі, за останнім слід визнати право власності на майно такого колгоспного двору.

На підставі викладеного, керуючись п.6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), ст.ст.5, 10, 12, 18, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 як на майно колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуюча О.І. Ференц