Єдиний унікальний номер 599/755/25
Номер провадження 2/599/329/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2025 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г. за участю секретаря судового засідання Бородайко І. В., представника позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Світлик І. З., розглянувши в м. Зборові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Зборівської міської ради про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківських прав,

встановив:

позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із даним позовом та просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються, відповідно до рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2016 року по справі № 599/1780/16-ц з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн щомісячно, та надалі стягувати аліменти в розмірі однієї/четвертої частки від заробітку (доходу) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 квітня 2005 року зареєстровано шлюб між батьками позивача: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції.

За час шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), інших дітей у даному шлюбі не було.

Батьки проживали разом лише п`ять років, а тому в 2010 році моя мати разом зі мною переїхали проживати до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , де моїй матері належала !4 частини квартири.

Таким чином, від коли я себе пам`ятаю, я завжди проживав з матір`ю, тобто із 2 - х років. Рівно з цього часу я не бачив батька, оскільки він ніколи до мене не приїздив.

14 грудня 2011 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області розірвано шлюб між батьками у справі № 2-5138/2011 за позовом ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 моя мати - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєструвала другий шлюб із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з чим змінила прізвище із « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів сторони перебували у шлюбних відносинах, які розірвані в 2016році. За час сімейного життя у них народилося троє дітей. Оскільки сімейні відносини між сторонами не склалися то ще в серпні 2015 року відповідач покинув сім`ю і з того часу не приймає жодної участі у житті дітей, не цікавиться ними і матеріально не забезпечує, допустив заборгованість зі сплати аліментів на суму 283745,23грн. Позивач самостійно виховує дітей, забезпечує їм гідні умови проживання та навчання а також виконує всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, є недостатніми для матеріального утримання їхніх спільних дітей, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. Таким чином з метою захистів інтересів дітей позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не прибула, однак її представник - адвокат Семенюк А.В. надав суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, в судове засідання не прибув, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, а тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області в суді підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, що затверджений рішенням виконавчого комітету від 20 червня 2025 року №132, який зроблено як в найкращих інтересах неповнолітнього ОСОБА_2

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 09 квітня 2005 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №148, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.14).

У шлюбі народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 (а.с.6).

В 2010 році ОСОБА_6 разом зі неповнолітнім сином переїхали проживати до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , де їй належала одна/ четверта частина квартири, свідоцтво про право власності на житло (а.с.12).

14 грудня 2011 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області у справі № 2-5138/2011 за позовом ОСОБА_3 розірвано шлюб між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 09 квітня2005 року Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №148 (а.с.15).

09 серпня 2014 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з чим змінила прізвище із « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зборівського районного управління юстиції у Тернопільській області (а.с.16).

Із наданої довідки Зборівської міської ради №2107/04-19від 13 листопада 2024 року на день смерті ОСОБА_4 , неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 (а.с13), що також підтверджується копією акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Також із матеріалів справи встановлено, що мати неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 , видане 31 жовтня 2024 року Зборівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 18).

З пояснень неповнолітнього ОСОБА_2 та його представника встановлено, що за життя ОСОБА_4 мала на меті позбавити батьківських прав - ОСОБА_3 , у з в`язку з чим зібрала наступні документи: характеристику на учня З-В класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видану 07 грудня 2016 року ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 м. Зборів; висновок рай ЛКК Зборівської ЦРЛ № 112/1460 від 03 серпня 2011 року про необхідність продовження декретної відпустки по догляду за сином ОСОБА_11 ; висновок рай ЛКК Зборівської ЦРЛ № 115/1666 від 02 серпня 2012 року про необхідність продовження декретної відпустки по догляду за сином ОСОБА_11 ; службову характеристику № 872/107/01-2016 на інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області - Чаплю Оксану Петрівну від 12 грудня 2016 року. Окрім цього, ОСОБА_2 розповів про конфлікти його діда з бабою зі сторони батька, які хотіли зі ним спілкуватися, але так і не приїжджали до нього. Про один із листів йому стало відомо вже після смерті матері, оскільки збереглася їх переписка, лист до родичів, який направлявся на адресу батька в м. Краматорськ (а.с.11). Отож, відповідач - батько неповнолітнього ОСОБА_2 зі ним не спілкується, участі в його матеріальному забезпеченні не приймає. Крім того, відповідач не надавав коштів та будь-якої іншої допомоги на моє утримання тривалий час, я перебував на повному утриманні матері, а тому 29 грудня 2016 року Зборівським районним судом Тернопільської області винесено рішення у цивільній справі № 599/1780/16-ц про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 21 грудня 2016 року і до досягнення повноліття.

Рішенням суду 599/1107/2016 про стягнення аліментів стягнуто на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 21 грудня 2016 року і до досягнення ним повноліття (а.с.7).

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином вказаним вище судовим рішенням був встановлений обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина та визначено їх розмір.

Орган опіки та піклування Зборівської міської ради прийняв висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.46-47). Неповнолітній ОСОБА_2 на даний час проживає з бабусею по лінії матері за адресою: АДРЕСА_2 . Працівниками Служби у справах дітей проведено обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_12 за вказаною адресою. В результаті чого встановлено, що в квартирі з усіма комунальними зручностями, проведено ремонт, наявна необхідна побутова техніка, стіл, ліжко, шафа для одягу. В кімнатах чисто, охайно, затишно. Для виховання та розвитку дитини створено всі необхідні умови. (а.с.48)

Виконавчим комітетом Зборівської міської ради Тернопільського району, Тернопільської області прийнято рішення №132 від 20 червня 2025 року, яким затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.45).

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню до дітей, матеріально їх не забезпечує, виховання та навчання їм не надає, а тому підлягає позбавленню батьківських прав.

Оцінюючи обставин справи суд виходить з того, що на перше місце ставляться якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав як крайній захід впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Конвенція ООН ч.ч. 1, 2 ст. 27 про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.

Отже, виходячи з вище викладеного, вважаю, що позов про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини в частині зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) платника аліментів може бути задоволений, оскільки саме одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів.

Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.ч. 1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, є недостатніми для матеріального утримання їхніх спільних дітей, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. Позивач самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного їх утримання.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав», ст. ст. 79, 150, 165, 166, 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст.4,5,12,13,76-81,141,206,259,263-265,268,430 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Зборівської міської ради про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківських прав задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються, відповідно до рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2016 року по справі № 599/1780/16-ц з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн щомісячно, та надалі стягувати аліменти в розмірі однієї/четвертої частки від заробітку (доходу) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Заява про перегляд даного заочного рішення може бути подана відповідачем в суд протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Зборівський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 12 липня 2025 року.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Зборівської міської ради місце знаходження: м.Зборів, вул. Б.Хмельницького, 24, Тернопільської області, .

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.