Справа №345/2318/25
Провадження № 2/345/1168/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2025 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Кулаєць Б.О., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити його у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.11.2016 шлюб з відповідачем було розірвано. Від спільного шлюбу вони мають дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій виповнилося 18 років та яка на даний час навчається на ІІ курсі Фахового коледжу культури і мистецтв (м. Калуш), по спеціальності «Образотворче мистецтво, декоративне мистецтво, реставрація», освітньо-професійної програми «Образотворче мистецтво» на денній формі навчання на бюджетній основі, та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є учнем 9 класу Калуського ліцею №6. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 07.11.2016, справа № 345/3590/16-ц, з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2016 і до їх повноліття. Їхні діти проживають з нею та перебувають на її утримані. Враховуючи значний індекс інфляції, ріс цін і вартості художніх матеріалів та інструментів, навчання дитини є дороговартісним. Відповідач працює у АТ «Прикарпаттяобленерго» та на утриманні інших дітей не має. Отже, останній має можливість надавати грошову допомогу на утримання їхніх дітей.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити.

Свій відзив мотивує тим, що на даний час відповідач продовжує працювати диспетчером АТ «Прикарпаттяобленерго». Розмір щомісячної заробітної плати, після утримання податків та зборів, в середньому становить 30 000 грн. Щомісячний розмір пенсії - 3 323 грн. Отже, 1/6 від 33 000 грн. складає 5 500 грн. Зі звіту від 26.05.2025 № 50007286/128 про здійснені відрахування та виплати слідує, що на утримання неповнолітньої дитини з відповідача стягнуто 4 939,30 грн. Водночас, 1/6 пенсії відповідача становить 554 грн. Відтак на утримання сина щомісячно з відповідача стягується приблизно 5 500 грн. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача, значно перевищують розмір прожиткового мінімуму для дитини. Також необхідно взяти до уваги, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.05.2025 у справі № 345/1476/25 з відповідача стягнуто 1/10 аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Це своєю чергою свідчить про те, що у зв?язку з досягненням повноліття дочкою матеріальне становище відповідача значно не покращилось, бо аліменти на її утримання стягуються у трохи меншому розмірі, аніж до ухвалення рішення від 08.05.2025. Зазначена обставина спростовує твердження позивачки про відсутність у відповідача інших утриманців. Таким чином, необхідно дійти висновку, що позивачка не довела належними, допустимими та достатніми доказами наявності зміни матеріального становища відповідача, погіршення або поліпшення здоров?я когось з сторін та інших випадків, передбачених статтею 192 СК України, що обумовлюють можливість зміни визначеного судом розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина, а тому підстави для збільшення розміру аліментів відсутні. У цілому доводи позивачки про значне погіршення її майнового становища є припущеннями, а на припущеннях суду заборонено ухвалювати судове рішення (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

05.06.2025 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебували у шлюбі, який рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.11.2016 у справі № 345/3590/16-ц було розірвано. Крім того, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2016 і до їх повноліття (а.с. 5).

Відповідно до характеристики учня 9-В класу Калуського ліцею № 6 ОСОБА_3 від 17.04.2025 за місцем навчання останній позитивно характеризується. Навчанням і вихованням учня в ліцеї цікавиться мама. Батько в шкільному житті сина участі не бере, батьківські збори не відвідує, з класним керівником не контактує (а.с. 6).

Згідно з характеристикою учня-спортсмена ДЮСШ Калуської міської ради (відділення важкої атлетики) ОСОБА_3 останній позитивно характеризується. Мати постійно цікавиться успіхами сина, відвідує спортивні заходи, в яких приймає участь ОСОБА_6 , однак не має можливості забезпечувати витрати для участі в змаганнях. Батько самоусунувся від виховання сина (а.с. 7).

Відповідно до листа в.о. начальника Служби у справах дітей № О-114 від 24.04.2025 за результатами обстеження та інспекційного відвідування фактів нецільового використання ОСОБА_1 аліментів не встановлено (а.с. 10). На підтвердження чого долучено акти обстеження матеріально-побутових умов від 04.07.2018, 06.12.2018, 08.05.2019, 05.01.2020 та висновок за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів від 15.01.2021 (а.с. 10 на звороті, 11-13).

Позивачка ОСОБА_1 працює викладачем у Фаховому коледжі культури і мистецтв (м. Калуш) та її дохід за період з 01.10.2024 по 31.03.2025 становив 155403,00 грн., що підтверджується довідкою № 15 від 16.04.2025 (а.с. 14).

29.04.2025 між ВСП «Калуський фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу» (далі виконавець) та ОСОБА_1 (далі замовник) укладено договір № 08-ПК-25 від 29.04.2025 відповідно до п.п.1.1, 3.1 якого Виконавець бере на себе зобов?язання за рахунок коштів Замовника надати додаткову освітню послугу, а саме: здійснити підготовку для вступу до закладу фахової передвищої освіти слухача ОСОБА_3 з дисциплін: українська мова та математика, а замовник - оплатити таку підготовку та відшкодувати виконавцеві всі витрати, пов?язані з виконанням вказаних зобов?язань, у терміни та в порядку, визначеному цим Договором.За надані виконавцем послуги замовник здійснює оплату в розмірі 3000 (три тисячі) гривень (а.с. 15).

Відповідно до платіжної інструкції ОСОБА_1 було перераховано кошти у розмір 3000,00 грн. на рахунок ВСП «Калуський фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій» з призначенням платежу: «Оплата за підготовку ОСОБА_3 » (а.с. 3).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.05.2025 у справі № 345/1476/25 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/10 частини всіх видів його доходів, щомісячно на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 09.04.2025 на час її навчання до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не більше як до досягнення нею 23-річного віку.

Відповідач ОСОБА_2 , працює на посаді диспетчера в АТ «Прикарпаттяобленерго» та його дохід за березень та квітень 2025 року становив 68186,06 грн., що підтверджується довідкою № 50007286/129 від 28.05.2025.

Згідно зі звітом про здійснені відрахування та виплати ПАТ «Прикарпаттяобленерго» працівника ОСОБА_2 № 50007286/128 від 26.05.2025 за квітень 2025 року з нарахованої зарплати утримано на дочку 1560,63 грн. та утримано на сина 4939,30 грн.

Відповідно до рішенням про перерахунок пенсії від 27.03.2025 ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності третьої групи у розмірі 3323,00 грн.

Таким чином, у зв`язку зі зміною матеріального становища позивачки, збільшенням розміру витрат на дитину, виникла необхідність у зміні розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Оцінка суду:

врахувавши позицію позивачки, висловлену в її позовній заяві та позицію відповідача, висловлену у відзиві на позов, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і вст. 8 Закону України "Про охорону дитинства".

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України).

Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.

В силу частини 3 статті 181, частини 1 статті 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне роз`яснення міститься у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Наведений висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 682/3112/18 від 04 березня 2020 року.

При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан, як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025рік» з 1 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 2563,00 гривні та для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196,00 гривень на місяць.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено правовий висновок про те, що тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Законом України від 3 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.11.2016 у справі № 345/3590/16-цстягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2016 і до їх повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Тобто аналіз вказаних норм свідчить, що стягувач або платник аліментів може після досягнення одним з дітей повноліття звернутися з позовом до суду про визначення розміру аліментів на інших дітей, а, отже, це може бути позов, як про збільшення розміру аліментів, так і про зменшення. У випадку, якщо з таким позовом ніхто не звернувся, то аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Донька сторін по справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття, у зв`язку з чим, з урахування положень ч. 3 ст. 183 СК України, аліменти на утримання немонолітного сина сторін ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Водночас, суд зауважує, що змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, житлово-комунальні послуги, разом із тим потреби дитини з віком змінилися та збільшилися в силу її росту та розвитку, а обов`язок по утриманню сина не може бути покладений виключно на матір, з якою він проживає, що створює для позивачки додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва батьків для розвитку дитини, так, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.

Вищевказані обставини, на думку суду, вказують про погіршення матеріального становища позивачки.

Даючи оцінку викладеному, суд приймає також до уваги, що законом встановлено обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, оскільки остання росте і потребує більшого забезпечення, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька.

А тому розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності не відповідають інтересам та потребам дитини.

При цьому суд враховує, що на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно.

Водночас, враховуючи, що на даний час відповідач на утримання доньки сплачує аліменти в меншому розмірі, аніж до досягнення нею повноліття, зазначена обставина вказує про покращення його матеріального становища.

З огляду на викладене, враховуючи пріоритет інтересів дитини, рівність обов`язку обох батьків щодо утримання сина, матеріальне та сімейне становище сторін по справі, зокрема, погіршення матеріального становища позивачки та покращення матеріального становища відповідача, вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти, стан йог здоров`я, ріст потреб, підвищення цін та рівня мінімальних соціальних гарантій, інші обставини справи, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми, а тому приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до переконання, що позов необхідно задоволити частково.

Розподіл судових витрат:

згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, визначений рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.11.2016 у справі № 345/3590/16-ц.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з часу набрання цим рішенням законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього моменту стягнення аліментів за рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.11.2016 у справі № 345/3590/16-ц

Виконавчий лист по справі за № 345/3590/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює викладачем у Фаховому коледжі культури і мистецтв (м. Калуш).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , житель АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , працює диспетчером в АТ «Прикарпаттяобленерго».

Суддя: