Справа № 502/1244/25
УХВАЛА

03 липня 2025 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Березніков О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області надійшла вказана позовна заява, подана через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 відповідно до довіреності від 26.06.2025.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю за можливе повернути дану позовну заяву з наступних підстав.

Відповідно частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 44 ЦПК України вказує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.185ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Вищевказана позовна заява подана через систему «Електронний суд» Карастойка Оленою Іванівною, яка діє в інтересах ОСОБА_2 . На підтвердження повноваження ОСОБА_1 представляти інтереси ОСОБА_5 до позову додано довіреність від 26.06.2025, яка не відповідає вимогам ст. 62 ЦПК та ст. 245 ЦК України.

Зі змісту ст. 26 Закону України «Про адвокатурута адвокатську діяльність» вбачається, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги та повноваження адвоката як представника в цивільному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частин 1, 3 та 4 статті 26Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються такі справи : малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Враховуючи зміст позовних вимог та їх об`єднання, дана справа не є малозначною, а відтак не може бути розглянута в спрощеному провадженні.

Згідно із ст. 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 пункту 16-1 Розділу ХV Перехідних положень Конституції України визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Таким чином, норма Закону № 1401-VIII, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.131-2 Конституції України щодо представництва виключно адвокатами в судах першої інстанції, почала діяти з 01 січня 2019 року.

Представництво Карастойка О.І. не підтверджено жодним документом, передбаченим ст. 60 та 62 ЦПК України.

Виходячи з наведеного вважаю за необхідне повернути вказану позовну заяву на підставі п. 1. ч. 4. ст. 185 ЦПК України, у зв`язку із тим, що представником позивача Карастойка О.І. не надано належних документів на підтвердження повноважень саме адвоката (ст. 60 ЦПК України) щодо представництва інтересів позивача в суді (відсутня процесуальна дієздатність).

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Водночас також слід зауважити, що ОСОБА_1 , сформовуючи дану позовну заяву в системі «Електронний суд», сформувала її в розділі «скарги на дії/бездіяльність органу примусового виконання», що призвело до подачі аналогічної позовної заяви у справі №502/1241/25, яка сформована у розділі «заяви про виправлення допущених у рішенні чи ухвалі описок чи арифметичних помилок».

Роз`яснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із даною позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

За таких обставин, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із даною позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Березніков