Справа № 686/2989/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2025 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

з участю: секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

розглянувши в судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в селищі Ярмолинці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В позові зазначив, що 22 березня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір № 37316-03/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача, що зазначений в п. 8 Кредитного договору. Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику. 25 липня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 25072024, у відповідності до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права Вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 25 липня 2024 року до Договору факторингу № 21072024 від 25 липня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 150 грн., з яких: 6200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 950 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором 37316-03/2024 в розмірі 20 150 грн., з яких: 6200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 950 грн. сума заборгованості за відсотками.

30 березня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір № 52028-03/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача, що зазначений в п. 8 Кредитного договору. Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику. 19 вересня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 19092024, у відповідності до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права Вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19 вересня 2024 року до Договору факторингу № 19092024 від 19 вересня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 500 грн., з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 500 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 52028-03/2024 в розмірі 19 500 грн., з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 500 грн. сума заборгованості за відсотками.

29 квітня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики № 79814769. Згідно п. 1 Договору позики за цим Договором позикодавець зобов`язаний передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавця плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 21 Договору позики цей Договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права Вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 876 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1890 грн. сума заборгованості за відсотками, 13986 грн. сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 79814769 від 29 квітня 2024 року в сумі 22 876 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1890 грн. сума заборгованості за відсотками, 13986 грн. сума заборгованості за пенею.

2 травня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики № 2865381. Згідно п. 1 Договору позики за цим Договором позикодавець зобов`язаний передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавця плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 21 Договору позики цей Договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права Вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 31 від 25 вересня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 273 грн. 36 коп., з яких: 5550 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1623, 36 грн. сума заборгованості за відсотками, 11 100 грн. сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 12865381 від 2 травня 2024 року в сумі 18 273 грн. 36 коп., з яких: 5550 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1623, 36 грн. сума заборгованості за відсотками, 11 100 грн. сума заборгованості за пенею.

В подальшому відповідач, всупереч умовам Кредитних договорів, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»; ст. ст. 525, 526, 530, 536, 610; 611, 612, 654, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, порушив вищевказані умови Кредитних договорів і не повернув в повному обсязі кредитні кошти.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов. У відзиві зазначив, що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що відповідач отримував грошові кошти за вказаними договорами позики. Зазначила, що договори факторингу не підтверджують права вимоги позивача до відповідача. Зокрема, в акті прийму-передачі реєстру боржників не зазначено кількість боржників та не зазначена сума заборгованості; подані позивачем витяги з реєстру боржників до договорів факторингу не містять підписів сторін, а сформовані позивачем самостійно. Вважає, що позивачем не надано суду жодного первинного документу, який би підтверджував наявність заборгованості відповідача за кредитними договорами, паспорта споживчого кредиту не є належними доказами. У витягах з Реєстру боржників до Договорів факторингу відсутні підписи уповноважених осіб. В розрахунках заборгованості за договорами відсутні відомості про періоди та розміри нарахування заборгованості (а.с. 86-94).

На адресу суду від представника позивача 14 травня 2025 року надійшла відповідь на відзив (а.с. 112-120).

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 року поновлено позивачу пропущений процесуальний строк для подання доказів. Приєднано до матеріалів справи письмові докази, що подані ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме: детальний розрахунок заборгованості до кредитного договору № 52028-03/2024; підпис до детального розрахунку заборгованості до кредитного договору № 52028-03/2024; інформаційну довідку до кредитного договору № 52028-03/2024; детальний розрахунок заборгованості до кредитного договору № 37316-03/2024; підпис до детального розрахунку заборгованості до кредитного договору № 37316-03/2024; інформаційну довідку до кредитного договору № 37316-03/2024; детальний розрахунок заборгованості до кредитного договору № 2865381; підпис до детального розрахунку заборгованості до кредитного договору № 2865381; детальний розрахунок заборгованості до кредитного договору № 79814769; підпис до детального розрахунку заборгованості до кредитного договору № 79814769; копію листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.01.2025р. № 3466_27; копію листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.01.2025р. № 3466_27; копію платіжної інструкції в національній валюті № 455 від 23 вересня 2024 року; копію платіжної інструкції № 381 від 30 липня 2024 року; копію платіжної інструкції в національній валюті № 459 від 27 вересня 2024 року; копію платіжної інструкції в національній валюті № 460 від 27 вересня 2024 року; копію витягу з реєстру боржників від 25 липня 2024 року; копію витягу з реєстру боржників № 31 від 25 вересня 2024 року; копію витягу з реєстру боржників від 19 вересня 2024 року; копію витягу з реєстру боржників від 25 липня 2024 року (а.с. 173-175).

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 року зобов`язано Акціонерне Товариство «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вулиця Генерала Алмазова, 4а) надати суду: Інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) карткових рахунків, відкритих у банку 2 травня 2024 року та ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Інформацію щодо належності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) карткового рахунку НОМЕР_2 ; Виписку по рахунку за номером картки НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); Інформацію про надходження 2 травня 2024 року на картковий рахунок НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), грошових коштів в сумі 5550 грн.; Інформацію про надходження 29 квітня 2024 року на картковий рахунок НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), грошових коштів в сумі 7000 грн. (а.с. 176-178).

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що у позов слід задоволити частково.

Судом встановлено, що 22 березня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір № 37316-03/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача, що зазначений в п. 8 Кредитного договору. Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 . Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику. Кредит надано в розмірі 6200 грн. (п. 1.1. Договору) на строк 120 днів (п. 1.2. Договору), процентна ставка 2, 50 % в день. Ця обставина підтверджується копією договору про надання фінансового кредиту № 37316-03/2024 від 22 березня 2024 року, паспортом споживчого кредиту (а.с. 8-13). Факт перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 30 січня 2025 року (а.с. 129).

25 липня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 25072024, у відповідності до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права Вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 25 липня 2024 року до Договору факторингу № 21072024 від 25 липня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 150 грн., з яких: 6200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 950 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором 37316-03/2024в розмірі 20 150 грн., з яких: 6200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 950 грн. сума заборгованості за відсотками. Ця обставина підтверджується копією договору факторингу № 25072024 від 25 липня 2024 року, копією акту прийому-передачі боржників від 25 липня 2024 року, копією витягу з реєстру боржників від 25 липня 2024 року, розрахунком заборгованості за кредитним договором № 37316-03/2024 від 22 березня 2024 року (а.с. 14-19, 122-124).

30 березня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір № 52028-03/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача, що зазначений в п. 8 Кредитного договору. Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 . Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику. Кредит надано в розмірі 6000 грн. (п. 1.1. Договору) на строк 120 днів (п. 1.2. Договору), процентна ставка 2, 50 % в день. Ця обставина підтверджується копією договору про надання фінансового кредиту № 52028-03/2024 від 30 березня 2024 року, паспортом споживчого кредиту (а.с. 20-25). Факт перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 30 січня 2025 року (а.с. 130).

19 вересня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 19092024, у відповідності до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права Вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19 вересня 2024 року до Договору факторингу № 19092024 від 19 вересня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 500 грн., з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 500 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 52028-03/2024 в розмірі 19 500 грн., з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 500 грн. сума заборгованості за відсотками. Ця обставина підтверджується копією договору факторингу № 19092024 від 19 вересня 2024 року, копією акту прийому-передачі боржників від 19 вересня 2024 року, копією витягу з реєстру боржників від 19 вересня 2024 року, розрахунками заборгованості за кредитним договором № 52028-03/2024 від 19 вересня 2024 року за період з 19 вересня 2024 року по 31 грудня 2024 року (а.с. 125-128).

29 квітня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики № 79814769. Згідно п. 1 Договору позики за цим Договором позикодавець зобов`язаний передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавця плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2.1. Договору сума позики становить 7000 грн. Пункт. 2.2. Договору передбачає строк позики 30 днів. Згідно пункту 2.3. Договору дата надання позики 29 квітня 2024 року, дата повернення позики 28 травня 2024 року; процентна ставка 0, 90 % на день., процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2, 70 % в день, пеня 2, 7 % на день. Відповідно до п. 21 Договору позики цей Договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію Ця обставина підтверджується копією договору позики від 29 квітня 2025 року № 79884756 (а.с. 34-37). Факт передачі грошових коштів відповідачу в розмірі 7000 грн. за цим договором підтверджується листом АТ «Райффайзен Банк» від 30 квітня 2025 року (а.с. 184).

14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права Вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 876 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1890 грн. сума заборгованості за відсотками, 13986 грн. сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 79814769 від 29 квітня 2024 року в сумі 22 876 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1890 грн. сума заборгованості за відсотками, 13986 грн. сума заборгованості за пенею. Ця обставина підтверджується копією договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, копією додаткової угоди № 2 від 28 липня 2021 року до договору факторингу в№ 14/06/2021, копією додаткової угоди № 7 від 13 червня 2022 року, копією додаткової угоди № 37 від 25 вересня 2024 року, копією акту прийому-передачі боржників № 32 від 25 вересня 2024 року, копією витягу з реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року, розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 38-46).

29 травня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики № 2865381. Згідно п. 1 Договору позики за цим Договором позикодавець зобов`язаний передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавця плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2.1. Договору сума позики становить 5550 грн. Пункт. 2.2. Договору передбачає строк позики 30 днів. Згідно пункту 2.3. Договору дата надання позики 2 травня 2024 року, дата повернення позики 1 червня 2024 року; процентна ставка 0, 975 % на день., процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2, 70 % в день, пеня 2, 7 % на день. Відповідно до п. 21 Договору позики цей Договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Ця обставина підтверджується копією договору позики від 2 травня 2025 року № 2865381 (а.с. 47-50). Факт передачі грошових коштів відповідачу 3 травня 2024 року в розмірі 7000 грн. за цим договором підтверджується листом АТ «Райффайзен Банк» від 30 квітня 2025 року (а.с. 184).

14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права Вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 31 від 25 вересня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 273 грн. 36 коп., з яких: 5550 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1623, 36 грн. сума заборгованості за відсотками, 11 100 грн. сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 12865381 від 2 травня 2024 року в сумі 18 273 грн. 36 коп., з яких: 5550 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1623, 36 грн. сума заборгованості за відсотками, 11 100 грн. сума заборгованості за пенею. Ця обставина підтверджується копією договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, копією додаткової угоди № 2 від 28 липня 2021 року до договору факторингу № 14/06/2021, копією додаткової угоди № 7 від 13 червня 2022 року, копією додаткової угоди № 37 від 25 вересня 2024 року, копією акту прийому-передачі боржників № 31 від 25 вересня 2024 року, копією витягу з реєстру боржників № 31 від 25 вересня 2024 року, розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 38-43, 51-53).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Верховний Суд у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 зазначив, що: «З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення».

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, оскільки позивачем відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, доведено надання відповідачу (позичальникові) грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договорами, тому право грошової вимоги від первісних кредиторів (ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») перейшло до позивача (ТОВ «ФК «ЄАПБ»).

Твердження представника відповідача відзиві про те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що відповідач отримував грошові кошти за вказаними договорами позики, і що позивачем не надано суду жодного первинного документу, який би підтверджував наявність заборгованості відповідача за кредитними договорами, суд розцінює критично.

Так, представником позивача надано суду належні і допустимі докази, які свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів за договорами позики (а.с. 129-130, 183-184).

Посилання представника відповідача на те, що договори факторингу не підтверджують права вимоги позивача до відповідача, що в акті прийму-передачі реєстру боржників не зазначено кількість боржників та не зазначена сума заборгованості; подані позивачем витяги з реєстру боржників до договорів факторингу не містять підписів сторін, а сформовані позивачем самостійно; у витягах з Реєстру боржників до Договорів факторингу відсутні підписи уповноважених осіб, - суд відхиляє.

Так, позивачем надано суду належні допустимі докази переходу права вимоги до позивача від первісних кредиторів, а саме: договори факторингу, акти прийому-передачі реєстру боржників, витяги з реєстру боржників. Зазначені копії належним чином завірені та містять усі реквізити, в тому числі підписи сторін (а.с. 14-18, 26-30, 38-45, 51-52, 137-152). Також позивачем надано суду платіжні інструкції, які підтверджують факт оплати за відступлення прав вимоги (а.с. 133-135). Водночас, представник відповідача не заявляла клопотання про витребування оригіналів письмових доказів у позивача для їх безпосереднього дослідження в судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 95 ЦПК України.

Отже, договори факторингу між первісними кредиторами та позивачем укладені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушують права та законні інтереси відповідача.

Доводи представника відповідача про те, що в розрахунках заборгованості за договорами відсутні відомості про періоди та розміри нарахування заборгованості суд не бере до уваги та відхиляє.

Так, представником позивача надано суду розрахунки заборгованості за кредитними договорами, які містять усі реквізити: періоди нарахування, розмір заборгованості, які складені уповноваженими особами (а.с. 19, 31, 46, 53, 122-128, 161-166).

Разом із тим, суд приходить до переконання про застосування до відповідача непропорційно великої процентної ставки порівняно із сумою виданих кредитних коштів як плати за користування кредитом.

Згідно з частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України).

Тлумачення змісту як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини 8 статті 18, частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини 4 статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення так і виконання такого договору.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Разом з тим, щодо розміру заявлених до стягнення з відповідача процентів суд зазначає, що відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.

Крім того, з огляду на приписи частини 4 статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.

Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року №39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.

Пунктом 1.2 вищезазначеної Резолюції Генеральної Асамблеї ООН, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року №543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.

Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином ефективного вибору.

Відповідно до положень Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.

Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац 3 підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11 липня 2013 року, №7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині 3 статті 509 та частинах 1-2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.

Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.

У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.

Такого ж самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19 провадження №61-1602св20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 викладено, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

У пункті 8.38 зазначеної Постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до переконання, що встановлений сторонами договорів розмір відсотків є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, у зв`язку з чим суд зменшує розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача, зокрема: за договором від 22 березня 2024 року № 37316-03/2024 до 6 200 грн., тобто до розміру заборгованості за основною сумою боргу; за договором від 30 березня 2024 року № 52028-03/2024 до 6 000 грн., тобто до розміру заборгованості за основною сумою боргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, судом встановлено, що розмір неустойки (пені) за договором від 29 квітня 2024 року 3 79814769 становить 13 986 грн., що майже в 2 рази перевищує розмір збитків (основну суму боргу), а за договором від 2 травня 2024 року № 2865381 більше, ніж в 2 рази перевищує основну суму боргу.

Отже, враховуючи правові висновки, що висвітлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18, керуючись рішенням Конституційного суду України від 11 липня 2013 року, №7-рп/2013, де передбачено,, що у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині 3 статті 509 та частинах 1-2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити, тому суд приходить до переконання про зменшення розміру неустойки (пені) за договором від 29 квітня 2024 року № 79814769 до 7 000 грн. (до розміру основної суми боргу), а за договором від 2 травня 2024 року № 2865381 до 5 550 грн. (до розміру основної суми боргу).

Таким чином, необхідно стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30; ; IBAN НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором № 37316-03/2024 в розмірі 12 400 грн., з яких: 6200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6200 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 52028-03/2024 в розмірі 12 000 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 79814769 в розмірі 15 890 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1890 грн. сума заборгованості за відсотками, 7000 грн. сума заборгованості за пенею; за договором позики № 28655381 в розмірі 15 890 грн., з яких: 5550 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1623, 36 грн. сума заборгованості за відсотками, 5550 грн. сума заборгованості за пенею; а всього на загальну суму 53 013 грн. 36 коп. (п`ятдесят три тисячі тринадцять гривень 36 копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, оскільки позов задоволено частково на 65, 61% (53 013, 36 грн. * 100% : 80 ь799, 36 грн.), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 986, 67 грн. (65, 61% * 3 028 грн. : 100%).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 83, 95, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30; ; IBAN НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором № 37316-03/2024 в розмірі 12 400 грн., з яких: 6200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6200 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 52028-03/2024 в розмірі 12 000 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 79814769 в розмірі 15 890 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1890 грн. сума заборгованості за відсотками, 7000 грн. сума заборгованості за пенею; за договором позики № 28655381 в розмірі 15 890 грн., з яких: 5550 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1623, 36 грн. сума заборгованості за відсотками, 5550 грн. сума заборгованості за пенею; а всього на загальну суму 53 013 грн. 36 коп. (п`ятдесят три тисячі тринадцять гривень 36 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30; ; IBAN НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») судовий збір в розмірі 1 986, 67 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 2 липня 2025 року.

Суддя А.В. Кульбаба