Справа № 216/5569/25
Провадження № 2-о/216/151/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

10 липня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з особою, визнаною в установленому законом порядку безвісно відсутньою

В С Т А Н О В И В:

В Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, 09 липня 2025, через систему "Електронний суд", звернулася ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з особою, визнаною в установленому законом порядку безвісно відсутньою.

Заявниця ОСОБА_1 в заяві зазначила, що 11 жовтня 2022 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Фактичні шлюбні відносини між ними припинені.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі, вважаю, що заяву слід повернути заявниці ОСОБА_1 з наступних підстав:

Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України, суд розглядає в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Сімейним Кодексом України визначено підстави для розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану та підстави для звернення з таким позовом до суду.

П. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб припиняється шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану. Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106,107 СК України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.107 СК України, шлюб розривається органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою одного із подружжя, якщо другий із подружжя визнаний безвісно відсутнім.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не змінює її сімейного стану до моменту розірвання шлюбу за заявою другого з подружжя внаслідок визнання особи безвісно відсутньою або до моменту оголошення такої особи померлою.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з особою, визнаною в установленому законом порядку безвісно відсутньою не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» з особою, зниклою безвісти за особливих обставин, можливо розірвати шлюб лише за заявою другого з подружжя внаслідок визнання особи безвісно відсутньою або до моменту оголошення такої особи померлою в органах державної реєстрації актів цивільного стану (ДРАЦС), тобто існує інший, позасудовий спосіб вирішення питання про розірвання шлюбу між подружжям, якщо одного із подружжя визнано безвісно відсутнім, однак заявницею не було дотримано порядок розірвання шлюбу у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 258 - 260, 293, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з особою, визнаною в установленому законом порядку безвісно відсутньою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ю.В.Онопченко