Провадження № 2/127/2465/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Воробйова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовну заяву тим, що 14.09.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем було укладено в електронній формі договір про надання грошових коштів у позику № , відповідно до якого останньому було надано позику в розмірі 14000,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1, п.2.6.2. та 2.6.3. цього договору, його додатків. Кредит надано строком на 360 днів зі сплатою процентів в розмірі 1% в день, яка застосовується у межах строку кредиту.

Позивачем було виконано умови договору у повному обсязі, проте ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання внаслідок чого допустив утворення заборгованість, яка станом на дату підготовки позовної заяви, становить 45640,00 грн., з яких: 14000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 24640,00 грн. - заборгованість за процентами; 15600,00 грн. пеня за порушення виконання зобов`язань, яку просить суд стягнути, а також судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

У визначені судом строки, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, судову кореспонденцію надіслано судом на зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 . Конверт із судовою кореспонденцією повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, відповідачем 01.05.2025 року було надіслано суду заяву про зупинення провадження у справі та припинення розгляду, мотивуючи тим, що з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» було досягнуто домовленості про часткову сплату боргу двома платежами по 14418,50 грн.: перший платіж був здійснений 29.04.2025 року на рахунок позивача, іншу частину планує сплатити до 29.05.2025 року, також інші нараховані відсотки в межах домовленостей з Товариством буде списано. У зв`язку з чим просив припинити розгляд в судовому порядку звернення ТОВ «ІННОВА ФІНАНС».

Згодом, 22.05.2025 року відповідачем було надіслано суду аналогічного змісту та додатково зазначено не здійснювати розгляд справи без його участі, так як хоче бути присутнім під час розгляду, та повідомити про неодноразовий тиск колекторських компаній з якими співпрацює ТОВ «ІННОВА ФІНАНС».

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 638, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 14.09.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір надання грошових коштів у позику №, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с. 15-26, 38-44, 47). Невідємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано поичальнику до укладення договору (п. 10.10. договору).

Відповідно до п. 2.2 договору позики, товариство надає позичальнику кредит у суму 14000,00 грн., а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Строк кредиту 360 днів (п. 2.5 договору).

Згідно з п. 3.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, укладаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 4.1. договору, проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

За змістом п. 5.1.13. договору, товариство має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадках, передбачених в п. 6.4. договору.

Пунктом 2.6.1. договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору.

За порушення позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу.

Також наявний паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредиту з урахувань побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інше (а.с. 34-36).

Позивач виконав умови договору та перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 14000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 14.09.2024 року (а.с. 32). Також, 29.05.2025 року на виконання ухвали суду від 12.05.2025 року АТ «Універсал Банк» надіслало документи завірені належним чином, які підтверджують факт видачі ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та отримання ОСОБА_1 грошових коштів у позику відповідно до умов договору надання грошових коштів у позику № від 14.09.2024 року у розмірі 14000,00 грн. (а.с. 67-70).

Таким чином, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вказаним вище договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку, яка зазначена відповідачем у вказаному договорі.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені цим договором, щодо повернення суми позики та проценти за користування позикою не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 08.04.2025 року в сумі 45640,00 грн., яка складається з: 14000,00 грн. - заборгованості за кредитом; 24640,00 грн. - заборгованості по процентам, а також 7000,00 грн. - пені (а.с. 48-50).

Разом з тим, відповідачем було надано суду копію квитанції від 29.04.2025 року про оплату ним частини боргу за договором позики № від 14.09.2024 року в розмірі 14418,50 грн., тобто вже після звернення позивача до суду з цим позовом (а.с. 54 на звороті).

У постанові від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14-ц Верховний Суд також вказав, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Доказів щодо повернення відповідачем позивачу ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» решти частини отриманої у позику за вказаним договором суми позики матеріали справи не містять.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

На підставі зазначеного, керуючись принципом диспозитивності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача згідно з умовами договору заборгованості за кредитом у розмірі 31221,50 грн., тобто за вирахуванням сплаченої ним суми.

З приводу вимоги про стягнення пені в розмірі 7000,00 грн, то вона задоволенню не підлягає, оскільки п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З приводу посилання відповідача на тиск колекторських компаній та дзвінки до рідніх та близьких, то слід відзначити, що ці обставини не є предметом розгляду цієї справи. В разі порушення його прав відповідач має право на звернення до правоохоронних органів. При цьому, в договорі відповідач не заперечив проти права товариства на залучення до врегулювання простроченої заборгованості колекторської компанії та наділив товариство правом на передачу інформації про прострочену заборгованість його близьким родичам (п. 10.9. договору). З огляду на викладене суд не вбачає підстав для розгляду справи з викликом осіб.

Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором позики № від 14.09.2024 року на загальну суму 24221,50 грн.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1285,35 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (53,07%).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 205, 207, 509, 512, 516, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 628, 629, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» загальну суму заборгованості за договором позики № від 14.09.2024 року у розмірі 24221,50 грн. (двадцять чотири тисячі двісті двадцять одна гривня 50 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» витрати на оплату судового збору в сумі 1285,35 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят п`ять гривень 35 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», місцезнаходження: м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 8, поверх 9, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений 01.07.2025 року.

Суддя: