Номер провадження: 22-ц/813/3550/25
Справа № 521/7289/24
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника ОСОБА_1 адвоката Кобильника Д.О.,

представника ТОВ «Консалт Солюшенс» - Жилко Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кобильника Дениса Олеговича на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2024 року, повний текст якого складено 25 листопада 2024 року та ухваленого під головуванням судді Гуревського В.К., у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

06.05.2024 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 01.02.2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 05/02/2008/840-К/91, за змістом пункту 1.1. якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 164 592,00 доларів США у строк до 31.01.2033 року.

За змістом пункту 1.2. Договору цільовим використанням Кредиту є проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 01 лютого 2008 року, що укладений між позичальником та ОСОБА_2 , згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно: 2 земельні ділянки, що знаходяться за адресою:

- територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, державний акт серія ЯЕ №651573, кадастровий номер № :01:001:0814;

- територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, державний акт серія ЯЕ №651574, кадастровий номер № :01:001:0815.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору №05/02/2008/840-К/91 від 01.02.2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки б/н від 01.02.2008 року та предметом іпотеки за вказаним договором є: - земельна ділянка, розташована на території Одеської області, Комінтернівського району, Фонтанської сільської ради, загальною площею 0,10 га, в тому числі по угіддям: 0,10 га рілля; в межах згідно з планом.

Земельна ділянка, кадастровий номер - :01:001:0814, надана з метою ведення садівництва, розташована на території Одеської області, Комінтернівського району, Фонтанської сільської ради, загальною площею 0,10 га, в тому числі по угіддям: 0,10 га рілля; в межах згідно з планом.

Земельна ділянка, кадастровий номер - :01:001:0815, надана з метою ведення садівництва.

24.04.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір про відступлення прав вимоги, у тому числі, за кредитним договором №05/02/2008/840-К/91 від 01.02.2008 року та договором іпотеки б/н від 01.02.2008 року, укладені між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1

20.08.2014 року на адресу ОСОБА_1 було направлено досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором та договором іпотеки.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.07.2016 року у справі №504/3005/14-ц було задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

01.10.2021 року ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області у справі №504/3005/14-ц було задоволено заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони її правонаступником, за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, у ОСОБА_1 має місце заборгованість у розмірі 30 000,00 доларів США.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15.11.2024 року позовну заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» частину заборгованості за кредитним договором № 05/02/2008/840-К/91 від 01.02.2008 року у розмірі 30 000,00 доларів США, а також судові витрати в розмірі 14 269,32 грн. (т.2, а.с.79-20).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Кобильник Д.О. ставить питання про скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.11.2024 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.2, а.с.42-44).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Консалт Солюшенс» просить оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її необгрунтованість (т.2, а.с.68-71).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідністьзадоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору №05/02/2008/840-К/91 від 01 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки б/н від 01 лютого 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О., та зареєстрований в реєстрі за №160.

Предметом іпотеки за вказаним кредитним договором є:

- земельна ділянка, розташована на території Одеської області, Комінтернівського району, Фонтанської сільської ради , загальною площею 0,10 га, в тому числі по угіддям: 0,10 га рілля; в межах згідно з планом, надана з метою ведення садівництва, кадастровий номер - :01:001:0814;

- земельна ділянка, розташована на території Одеської області, Комінтернівського району, Фонтанської сільської ради , загальною площею 0,10 га, в тому числі по угіддям: 0,10 га рілля; в межах згідно з планом, що надана з метою ведення садівництва, кадастровий номер - :01:001:0815.

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17 вересня 2008 року були внесені зміни у статут ВАТ «КБ «Надра», відповідно до яких найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ Надра»).

24 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 125.

За змістом пункту 1 даного договору ПАТ «КБ «Надра» відступив новому кредитору, яким є ТОВ «Консалт Солюшенс», належні ПАТ «КБ «Надра» права вимоги, а новий кредитор набув права вимоги до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору.

За змістом пункту 2 Договору новий кредитор, яким є ТОВ «Консалт Солюшенс», в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за Основними договорами, тощо.

ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 29 серпня 2019 року та здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг № 1739 від 10 вересня 2019 року.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що за змістом п. 183 Додатку 1 до Договору №GL3N216954_ПВ_188 про відступлення права вимоги від 24 квітня 2020 року, до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 за кредитним договором №05/02/2008/840-К/91 від 01 лютого 2008 року та договором іпотеки б/н від 01 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О., та зареєстрованого в реєстрі за №160.

При цьому суд виходив із того, що за змістом п. 1.4. Договору Банк надає Позичальнику Кредит строком до 31 січня 2033 року.

Згідно пункту 7.3. Договору, керуючись ст. 259 ЦК України, сторони дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 (десяти) років (т.1, а.с.45).

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що 20 серпня 2014 року на адресу ОСОБА_1 було направлено досудову вимогу за вих. №4083 від 15 серпня 2014 року про погашення заборгованості за кредитним договором №05/02/2008/840-К/91 від 01 лютого 2008 року, з вимогою про погашення заборгованості в розмірі 328 687,71 доларів США, яка складається із: - суми кредиту у розмірі 164 027, 65 доларів США ; - суми процентів за користування Кредитом в розмірі 128 553,53 доларів США; - суми пені за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом в розмірі 19 647,33 доларів США; - суми штрафів в розмірі 16 459,20 доларів США (т.1, а.с.19).

Досудову вимогу №4083 від 15 серпня 2014 року відповідач отримала, але не здійснила ніяких дій на її виконання.

22 серпня 2014 року на адресу ОСОБА_1 було направлено іпотечну вимогу за вих. №5185 від 21 серпня 2014 року про погашення заборгованості за кредитним договором № 05/02/2008/840-К/91 від 01 лютого 2008 року, з вимогою про погашення заборгованості в розмірі 328 687,71 доларів США, або передачу предмету іпотеки в оперативне управління Іпотекодержателя в порядку ст. 34 Закону України «Про іпотеку» (т.1, а.с.32-33).

В подальшому, як було вказано вище, рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 липня 2016 року у справі №504/3005/14-ц позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 01 лютого 2008 року, а саме: земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер - :01:001:0814, та земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер - :01:001:0815, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, шляхом надання ПАТ «КБ «Надра» права на укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем на умовах та в порядку визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною, яка дорівнює вартості предмета іпотеки, що встановлена іпотечним договором від 01 лютого 2008 року, у розмірі 909000 грн. або за будь-якою іншою ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на час укладення правочину щодо відчуження вказаного предмету іпотеки.

Кошти отримані від реалізації предмету іпотеки, направити на погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 05/02/2008/840-К/91 від 01 лютого 2008 року перед ПАТ «КБ «Надра» у розмірі 328 687,71 доларів США, що станом на 13 серпня 2014 року було еквівалентно 4 309 313,13 грн. (т.1, а.с.27-31).

Зазначене судове рішення є чинним до теперішнього часу і за змістом ст. 18 ЦПК України підлягає обов`язковому виконанню.

Таким чином, ще 06 липня 2016 року ПАТ «КБ «Надра» задовольнив свої вимоги по кредитному договору № 05/02/2008/840-К/91 від 01 лютого 2008 року, за рахунок іпотечного майна, про що було ухвалено судове рішення, а тому заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «КБ «Надра» була повністю погашена за рахунок іпотечного майна.

При цьому слід зазначити, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

У постанові Верховного Суду від 19.07.2023 року у справі № 727/4574/19 зазначено «Суди встановили, що 09 січня 2009 року банк направив боржнику вимогу про дострокове виконання умов кредитного договору в місячний термін з дня отримання листа, чим змінив умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту, які настали 09 лютого 2009 року, після спливу 30 днів з часу вручення боржнику листа-попередження від 09 січня 2009 року.

Враховуючи те, що досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості відповідач ОСОБА_1 отримала 08 вересня 2014 року, з цього дня почав свій перебіг семиденний термін дострокового виконання зобов`язання в обсязі визначеному в досудовій вимозі (т.1, а.с.22).

Таким чином, ПАТ «КБ «Надра» змінили порядок, умови та строк виконання кредитного договору, який настав 16 вересня 2014 року.

Крім того, оскільки кредитодавець, яким станом на 06 липня 2016 року було ПАТ «КБ «Надра», задовольнив свої кредитні вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, про що було ухвалено судове рішення, а саме: рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 липня 2016 року у справі №504/3005/14-ц, яке є чинним до теперішнього часу, то в подальшому у ПАТ «КБ «Надра» не було будь-яких вимог до ОСОБА_1 , а тому він не міг передати неіснуючі вимоги в 2020 році на користь ТОВ «Консалт Солюшенс».

Таких правових позицій дотримується Верховний Суд у постановах його Великої Палати від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18; від 22.02.2022 року, у справі № 761/36873/18.

Так, Велика Палата Верховного Суду вважає, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1059 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язаня відповідно до ч . 2 ст. 625 ЦК України.

Що ж стосується застосування до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України, колегія суддів зазначає наступне.

Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) було доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту:

18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії";

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що станом на 24 квітня 2020 року ПАТ «КБ «Надра» не міг передати на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» право вимоги до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, якої не існувало, що в свою чергу, не давало права ТОВ «Консалт Солюшенс» звертатись до суду з даним позовом, не дивлячись на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області у справі №504/3005/14-ц про задоволення заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» та про заміну ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні.

Зазначених обставин судом першої інстанції не було враховано, що призвело до незаконного і необгрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ «Консалт Солюшенс».

-+

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його спростовують, оскільки рішення прийнято не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - адвоката Кобильника Дениса Олеговича задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2024 року скасувати.

Ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 633,00 грн. (три тисячі шістсот тридцять три гривні 00 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.06.2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева