Справа № 308/6491/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2022 року, ухвалене суддею Данко В.Й., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості

встановив:

У червні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги мотивує тим, що 27.05.2008 р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» (змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк») було укладено кредитний договір № 041-2008-1482 (на придбання майна), згідно якого кредитор видав позичальнику кредит у сумі 26 800 доларів США, зі сплатою 12.45 %, строком до 10.05.2038.

У відповідності до умов Кредитного договору забезпеченням виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених Кредитним договором, можливих штрафних санкцій, є: іпотека/нерухомого майна: земельна ділянка, площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:001:0097, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:001:0042, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - згідно «Договору іпотеки від 27.05.2008 року», посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Резвановою І.Д. за реєстровим №1952. Земельна ділянка належить Позичальнику/Іпотекодавцю - ОСОБА_1 .

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань, 27.05.2008 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №041-2008-1482-Р, згідно якого останній зобов`язався солідарно відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_1 зобов`язань в повному обсязі за Кредитним договором №041-2008/1482 від 27.05.2008.

Однак, ОСОБА_1 не виконує своїх зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 06.05.2015 загальна сума заборгованості становить 23 338,60 доларів США, з яких: 669,96 доларів США прострочена заборгованість по кредиту; 20 621,48 доларів США сума дострокового стягнення кредиту; 1 952,32 доларів США відсотки; 94,84 доларів США підвищені відсотки.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 041-2008-1482 від 27.05.2008 р. у сумі 23 338,6 доларів США та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2022 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» 23 338,60 доларів США заборгованості за кредитним договором № 041-2008-1482 від 27 травня 2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3 654,00 грн., з кожного по 1 827,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець А.А., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити повністю.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно встановлено обставини, які мають значення для справи.

В своїх доводах відповідачка посилається на те, що кредитні кошти перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_1 , а тому така справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Вказує, що меморіальний ордер не свідчить про виконання позивачем взятих на себе обов`язків, оскільки документ не підписано відповідачкою, кошти перераховані суб`єкту підприємницької діяльності та перераховані за іншим кредитом з іншою датою видачі.

Банк не довів надання ОСОБА_1 кредитних коштів на умовах та у розмірі встановлених договором, оскільки відсутні первинні бухгалтерські документи, а меморіальний ордер не є таким документом. У наявному в матеріалах справи ордері відсутній підпис відповідачки, що ставить під сумнів факт видачі кредитних коштів.

У письмових поясненнях, АТ «Універсал Банк» зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Зазначає, що наданий банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальне зазначення всіх нарахувань та надходжень по кредиту.

Вказує, що твердження апелянтки з приводу меморіального ордеру хибні. Такий ордер є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує факт видачі кредитних коштів.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу, як співборжника, то вказує, що такий як поручитель несе солідарну відповідальність разом з боржницею ОСОБА_1 .

У дане судове засідання учасники справи не з`явились.

Від адвоката Ракущинця А.А., який діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 , надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням адвоката у відрядженні.

Інших заяв або клопотань до суду не надходило.

Довідкою про доставку електронного листа від 26.03.2025 підтверджується, що АТ «Універсал Банк» повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи (Т2 а.с.38).

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлені шляхом надіслання судової повістки поштовими засобами зв`язку, що підтверджується зворотніми повідомленням з відміткою про вручення від 04.04.2025.

Згідно правової позиції висловленої у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2024 у справі №752/8103/13-ц, якщо суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає судовому розгляду, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, то таку слід вирішити по суті.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 14.05.2008 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали анкету-заяву на отримання іпотечного кредиту з метою придбання нерухомості (Т1 а.с.5-8).

В додатку до анкети ФОП від 14.05.2008 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказували, що займаються роздрібною торгівлею тканинами, фурнітурою, швейним, побутовим та промисловим обладнанням, послугами з комп`ютерної вишивки (Т1 а.с.9-13).

27.05.2008 між ВАТ «Універсал Банк» (змінило найменування на ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №041-2008-1482, згідно якого остання отримала кредит у сумі 26 800,00 доларів США зі сплатою 12.45 % річних, строком до 10.05.2038 (Т1 а.с.22-33).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору сторони обумовили між собою, що за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37.35 % річних. Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що цільове призначення кредиту на придбання земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Видача кредиту за цим Договором проводиться на поточний рахунок Позичальника відкритий згідно умов п. 2.1.3. Договору.

Разом з вищезазначеним договором ОСОБА_1 підписала також перелік та вартість супутніх послуг, що надаються кредитором та третіми особами і пов`язані з отриманням та обслуговуванням кредиту від 27.05.2008 (Т1 а.с.28-29).

Крім цього, сторони погодили між собою графік платежів за кредитним договором (Т1 а.с.30-33).

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 041-2008-1482-Р від 27.05.2008, згідно якого останній зобов`язався в повному обсязі відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 041-2008-1482 від 27.05.2008, відповідальність поручителя і боржника є солідарною (Т1 а.с.38-40).

Договором іпотеки від 27.05.2008 було забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладеним між сторонами, зокрема, предметом іпотеки є: земельна ділянка, площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:001:0097, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:001:0042, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - згідно «Договору іпотеки від 27.05.2008 року», посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Резвановою І.Д. за реєстровим №1952. Земельна ділянка належить Позичальнику/Іпотекодавцю - ОСОБА_1 (Т1 а.с.34-37).

Отримання ОСОБА_1 обумовленої кредитним договором суми стверджуються меморіальним ордером № 0412914USD0011669 від 27.05.2008 (Т1 а.с.41).

Згідно розрахунку АТ «Універсал Банк» заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 06.05.2015, становить 23 338,60 доларів США, з яких: 669,96 доларів США прострочена заборгованість по кредиту; 20 621,48 доларів США сума дострокового стягнення кредиту; 1 952,32 доларів США відсотки; 94,84 доларів США підвищені відсотки (Т1 а.с.46-49).

18.12.2014 позичальнику та поручителю були направлені вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором за Вих. №ML_Bk, та виконання зобов`язань за договором поруки за Вих. №ML_Bk_P (Т1 а.с.42-45).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до п.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається: кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 610 порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Частиною 1 та 2 статті 554 ЦК України встановлено, що У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» зазначається, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не оспорюється, що 27.05.2008 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №041-2008-1482, згідно якого остання отримала кредит у сумі 26 800 доларів США зі сплатою 12.45 % річних, строком до 10.05.2038.

Пред`явивши позов у 2015 році, АТ «Універсал Банк» створив умови за яких строк виконання договору настав, тобто кредитор висунув боржниці та поручителю дострокову вимогу про повернення кредитних коштів.

Серед доводів апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 зазначає, що даний спір слід розглядати в рамках господарського судочинства, оскільки позов пред`явлено до ФОП, однак такий довід не заслуговує на увагу з огляду на таке.

Так, 19.12.2016 ОСОБА_1 подала позов про визнання недійсним укладеного між сторонами спору кредитного договору. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.08.2017 провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили рішення по цивільній справі №308/13204/16-ц.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2021 у справі №308/13204/16-ц у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним кредитного договору відмовлено. Рішення набрало законної сили 28.05.2021.

Таким чином, відповідачка пред`являючи даний позов про визнання укладеного між сторонами кредитного договору недійсним, визнала, що такий позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вимога про визнання кредитного договору недійсним могла також бути пред`явлена в рамках розгляду даної справи як зустрічна позовна заява та розглядатись з первісним позовом разом.

Як виснував у своїй Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2024 у справі №760/18839/23, то сама собою суперечлива поведінка не заборонена. Заборона суперечливої поведінки не покликана покарати особу, яка діє суперечливо. Право блокується через очевидну несправедливість, що в конкретних ситуаціях може виникати в результаті суперечливої поведінки.

В даному випадку, наявна суперечлива поведінка відповідачки, оскільки така позиція щодо підсудності господарському суду даної справи суперечить її діям з приводу ініціювання позову щодо визнання кредитного договору недійсним. Така суперечлива поведінка може викликати очевидну несправедливість у зв`язку з порушенням права банку на стягнення кредитної заборгованості, а тому в даному конкретному випадку така поведінка є неприпустимою.

Щодо доводів відповідачки, які стосуються не доведенням банком факту видачі кредиту, що пов`язаний з меморіальним ордером, який на думку ОСОБА_1 не є первинним бухгалтерським документом, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

В матеріалах справи наявний меморіальний ордер №0412914USD0011669 від 27.05.2008 (Т1 а.с.41). З даного ордеру вбачається, що 26 800 доларів США або 129 980 гривень було одержано ПП ОСОБА_1 .

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22.04.2024 у справі №559/1622/19 виснував, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.

Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором №041-2008-1482 від 27.05.2008 вбачається, що у період з 27.05.2008 по 10.10.2014 ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, зокрема здійснювала погашення тіла та відсотків по кредиту (Т1 а.с.46-49).

Факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо. Даний висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2025 у справі №753/16762/15-ц.

Таким чином, сукупність таких складових, як: факт підписання кредитного договору (який згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2021 у справі №308/13204/16-ц не був визнаний не дійсним), видача меморіального ордеру, розрахунок заборгованості підтверджує не тільки видачу кредитних коштів, але й користування такими боржницею.

Факт відсутності підпису відповідачки на меморіальному ордері не доводить неотримання нею кредитних коштів.

Слід також зазначити, що АТ «Універсал Банк» до письмових пояснень від 23.01.2024 було долучено заяву на видачу готівки та виписку з особового рахунку.

Тобто, всі доводи відповідачки ОСОБА_1 , які стосуються меморіального ордеру, слід вважати спростованими.

Відповідачі не довели, що у них немає обов`язку щодо повернення заборгованості, яка підлягає стягненню, не надали власних контррозрахунків та не спростували факт видачі кредитних коштів, а тому колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до обґрунтованих висновків щодо наявності підстав для задоволення заявлених банком позовних вимог та погоджується з позицією суду першої інстанції.

Оскільки ОСОБА_2 є солідарним боржником за спірним кредитним договором, а тому заборгованість підлягає стягненню з обох відповідачів солідарно.

Отже, апеляційний суд, приходить до обґрунтованих висновків, що рішення суду першої інстанції ухвалене із повним та всебічним з`ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, таке рішення відповідає чинним нормам матеріального та процесуального права, а тому на підставі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись нормами статей 12, 18, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 липня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: