ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/689/25
Провадження № 2/131/215/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2025 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Марчук В.І.

за участю секретаря судового засідання Яременко Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

29.04.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (надалі позивач/ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» через систему «Електронний суд» звернулося до Іллінецького районного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 103253837, укладеним 07 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , в розмірі 94500,00грн. та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40грн. та понесених витрат на правову допомогу у розмірі 25000,00грн.

В обґрунтування позову вказано, що 07 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 103253837, згідно якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений в п.1.3 Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2, а позичальник зобов`язався повернути кредитоавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до умов договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 07.10.2021р. Відповідно до п. п. 1.5.2, 1.6, 1.7 договору проценти за користування кредитом 4500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Умовами договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок.

Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.

Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, грошові кошти не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила.

17.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №103253837.

У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі укладеного 10 січня 2023 року з ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №103253837.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача за договором №103253837.

Станом на день звернення до суду з даним позовом заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача існує прострочена заборгованість, яка відповідно до розрахунків заборгованості станом на день підготовки позову становить 94500,00грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язаням (за тілом кредиту) 15000,00грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 78000,00грн.; заборгованість за комісіями 15000,00грн.

З врахуванням наведеного, просить стягнути з відповідачки 94500,00грн. заборгованості за кредитним договором, судові витрати по сплаті судового зборув розмірі 2422,40грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 25000,00грн.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами направлені відповідачці стороною позивача.

Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився. В позовній заяві заявлено позивачем клопотання проводити за відсутності сторони позивача, не заперечив відносно розгляду справи в заочному порядку.

Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання 10 та 26 червня 2025 року не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 01 травня 2025 року строк. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи.

Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , відповідачкою по справі, укладено Договір про споживчий кредит № 103253837.

Відповідно до п.1.1 даного Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначенійу п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до умов Договору: сума (загальний розмір) кредиту становить 15000,00грн. (п.1.2); кредит надається строком на30 днів з 07.10.2021 року (строк кредитування) (п.1.3); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 06.11.2021 року (п.1.4); комісія за надання кредиту: 1500,00грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.1.5.1); проценти за користування кредитом -4500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6); кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1).

Згідно п. 3.3.2 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п/ п. 1.1. - 1.6. та п. 2.4. цього договору.

Відповідно до п. 6.1 договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через веб-сайт товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника.

За змістом п. 6.3 договору позичальник, приймаючи пропозицію товариства про укладення кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору; він не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив товариство (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана товариству, в тому числі під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору.

Укладення ТОВ «МІЛОАН» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «МІЛОАН» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору).

Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору).

Згідно п. 7.1. кредитного договору цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до графіку платежів, що є додатком № 1 до Кредитного договору №103253837 від 07.10.2021р. дата видачі кредиту 07.10.2021, кількість днів у розрахунковому періоді 30, чиста сума кредиту 15000 грн., проценти за користування кредитом 4500,00грн., реальна річна процентна ставка 5,896%.

Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту № 103253837 від 07.10.2021р., який відповідач підписала за допомогою електронного підпису, сторонами узгоджено усі істотні умови кредитування.

ОСОБА_1 здійснила дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення Анкети-заяви на отримання кредиту, у якій відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з умовами та правилами надання коштів їй в позику, а також зазначила свою електронну адресу, на яку направлений договір. Крім того, вона містить відомості про погодження ТОВ «МІОЛАН» отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 .

Також ОСОБА_1 ознайомилась з Правилами надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» (в редакції від 13.07.2021р.

Згідно з довідкою про ідентифікацію, ОСОБА_1 , з якою укладено договір № 103253837 від 07.10.2021р. ідентифікована ТОВ «МІЛОАН» 07.10.2021р., одноразовий ідентифікатор J80030, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор +88.

Згідно квитанції LIQPAY № від 07.10.2021 року ТОВ «МІЛОАН» перерахувало на картку відповідача 414939*68 15000,00грн., призначення платежу: кошти згідно договору № 103253837.

Таким чином кредитодавець своє зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу грошові кошті згідно умов договору. Однак відповідач свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за вказаним договором.

З розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «МІЛОАН» станом на 05.01.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала свого зобов`язання з своєчасного повернення кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором № 103253837 від 07.10.2021року в сумі 66000,00грн., яка складається з: 15000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 49500,00грн. - заборгованості по процентам, 1500,00грн. заборгованість по комісії.

17 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором про споживчий кредит № 103253837 від 07.10.2021року, що підтверджується реєстром боржників до договору факторингу та витягом з нього.

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 17-01/2022-54 від 17.01.2022 року заборгованість відповідача становить 66000,00грн., з яких: 15000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 49500,00грн. - заборгованості по процентам, 1500,00грн. заборгованість по комісії.

У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, у тому числі за Договором про споживчий кредит № 103253837 від 07.10.2021року, що підтверджується реєстром боржників до договору відступлення та витягу з нього.

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023р. заборгованість відповідача становить 94500,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15000,00 грн, заборгованість за відсотками 78000,00 грн., 1500,00грн. заборгованість по комісії.

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором про споживчий кредит № 103253837 від 07 жовтня 2021 року, заборгованість станом на 10 січня 2023 року складає 94500,00 гривень, з яких: 15 000,00 гривень - заборгованість по основній сумі кредиту; 49500,00 гривень - заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги; 1 500,00 гривень - заборгованість з комісії та 28500,00грн. - розмір нарахованих відсотків за період з 17.01.2022р.-23.02.2022р. (37 днів).

Частинами 1 та 2 статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до 1 першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частина 1 статті 1048 ЦК України, передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 1077 ЦК України, визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Враховуючи вищевказані договори відступлення прав вимоги, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , тому, суд вважає, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є належним позивачем щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором про споживчий кредит № 103253837 від 07.10.2021року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем факт отримання кредитних коштів у сумі 15000,00грн. відповідно до умов вказаного договору № 103253837 від 07.10.2021року не заперечується та не оспорюється факт укладення вищевказаного договору. Матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів, відзив на позовну заяву відповідач не подала, контррозрахунку також не було подано.

Оскільки відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 15000,00грн. шляхом перерахування суми кредиту на банківську картку, вказану нею при укладенні договору, суд дійшов висновку щодо стягнення з ОСОБА_1 суми кредиту в розмірі - 15000,00грн. на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Із наданих суду доказів слідує, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» будь-яких нарахувань з моменту отримання права вимоги не здійснював.

В той же час, як вбачається із розрахунку заборгованості, вчиненої ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», отримавши 17.01.2022р. право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 103253837 від 07.10.2021року в сумі 66000,00грн, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» з 17.01.2022р. до 23.02.2022 (37 днів) нараховувало відсотки за користування ОСОБА_1 кредитними коштами за відсотковою ставкою 5 % денних, в результаті борг з урахуванням нарахованих процентів зріс до 28500,00грн. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відсотків після переходу права вимоги за Кредитним договором № 103253837 від 07.10.2021року до відповідача, не нараховував. Суд зауважує, що згідно з наданого позивачем реєстру боржників вбачається, що заборгованість у заявленій товариством сумі 28500,00 грн, не відповідає первинному розрахунку заборгованості, а надані ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» докази на підтвердження заборгованості, не можуть бути перевірені судом на правильність нарахування такої заборгованості, а тому є неналежними та не приймаються судом.

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів суд доходить висновку про укладення та підписання ОСОБА_1 договору про надання фінансових послуг за допомогою одноразового паролю ідентифікатора, невиконання нею, як позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності у неї боргових зобов`язань перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», яке набуло прави вимоги за вищевказаним договором за Договором факторингу.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Щодо позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в частині стягнення з ОСОБА_1 відсотків за договором про споживчий кредит № 103253837 від 07.10.2021року, суд зазначає наступне.

Як зазначено у висновках, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Наведений підхід до вирішення спорів у подібних відносинах підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року (справа N 910/4518/16), де викладені такі правові висновки.

Поняття «користування кредитом», яким послуговуються скаржники, є окремим випадком «користування чужими коштами». Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі N 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підстав відступити від указаних вище правових висновків немає.

Отже, «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України, про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12 (пункт 54) та від 04 лютого 2020 року у справі N 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від цього висновку немає.

Частиною 1 статті 627 ЦК України, визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх.

Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

За умовами договору позичальнику надано кредит в розмірі 15 000 грн., який вона зобов`язалая повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у кредитному договорі умовах. Кредит надається строком на 30 днів з 07.10.2021 року (п.1.3 договору); термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 06.11.2021 року.

Пунктом 1.5.2 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом: 4500 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Розмір відсотків згідно з додатком №1 "Графік платежів" до цього договору встановлено в сумі 15000,00 грн, комісії 1500,00 грн.

За умовами п.2.2.1 договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в розмірах, зазначених в п.1.5.1-1.5.2 договору, в термін вказаний у п.1.4. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2 або проценти за стандартною базовою ставкою, визначеною п.1.6 договору в сумі та на умовах визначених п.2.3 договору.

Відповідно до п.2.3.1.2 Договору про споживчий кредит позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6. Договору.

В додатку №1 "Графік платежів" до кредитного договору вказано, що у випадку продовженням строку кредитування відповідно до п.2.3 кредитного договору, позичальник доручає Товариству самостійно оновити графік платежів/скласти його у новій редакції та розмістити дані Графіку в особистому кабінеті позичальника. Зміст та форма такого оновленого графіку платежів може відрізнятися від наведеного в цьому додатку, проте після настання будь-якої події передбаченої п.2.3.2 договору в оновленому графіку платежів відображаються актуальні відомості про нову дат платежу та розмір заборгованості позичальника станом на таку дату.

З огляду на відомість про щоденні нарахування та погашення, відповідачу нараховувались проценти за користування кредитом в період з 07.10.2021 року по 06.11.2021 року згідно пункту 1.5.2. договору про споживчий кредит, а з 07.11.2021 року по 05.01.2022 року відповідно до пунктів 1.6. та 2.3.1.2 договору.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів щодо продовження строку кредитування та пролонгації відповідно до п.п.2.3.1.1.-2.3.1.2 Договору та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, передбачених п.п. 2.3.2, 4.1.,4.2. Договору. Водночас в матеріалах справи відсутня інформація про сплату відповідачем на користь ТОВ «МІЛОАН» будь-яких платежів в рахунок повернення суми кредиту, комісії та процентів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що нарахування відсотків за користування кредитом починаючи з 06.01.2022 року, тобто після закінчення строку повернення кредиту, встановленого в пункті 1.3 договору про споживчий кредит та в Графіку платежів, є безпідставним, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припинилось після спливу визначеного договором строку кредитування.

Звертаючись до суду, позивач ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" вимог про стягнення процентів на підставі частини другої статті 625 ЦК України не заявляв.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з відповідача заборгованість за відсотками в сумі 49500,00 грн., що доведено розрахунком заборгованості наданої ТОВ «МІЛОАН» та реєстром боржників до договору факторингу № 17-01/2022-54 від 17.01.2022р. Надані ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» докази на підтвердження заборгованості за процентами в сумі 78000,00грн. не можуть бути перевірені судом на правильність нарахування такої заборгованості, а тому є неналежними та не приймаються судом.

З огляду на те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь - який час, що свідчить про порушення його прав, тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15000,00 грн., сума заборгованості по процентам в розмірі 49500,00 грн. та сума заборгованості по помісіє в розмірі 1500,00грн., саме такий розмір заборгованості було відступлено первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» первісному фактору ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». В іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо витрат професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень пунктів 1, 4 частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з правилами пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 02 вересня 2024 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір №02-09/2024-7 про надання правової допомоги.

На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості стороною позивача подано з матеріалами справи: тарифи на послуги ФОП ОСОБА_2 , заявку на надання юридичної допомоги № 22 від 01 березня 2025 року, копію витягу з акту №7 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року, в якому зазначено розрахунок понесених витрат на вивчення документів та складання позовної заяви, що становить 25000,00грн.

Відповідно до частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Отже, у малозначній справі здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом.

Проте поняття "надання професійної правничої допомоги" не тотожне поняттю "представництво особи в суді". Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. N 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року N 4-в/2019).

Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України.

Вищезазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, провадження N 14-44цс21.

За наведених обставин, оскільки юридичну консультацію позивачу надавав ФОП ОСОБА_2 , доказів, що зазначена особа є адвокатом суду не надано, тому у задоволенні вимог позивача на оплату витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 69,84%), тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1691,80грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.11, 512, 525, 526, 527, 610, 625, 629, 1050, 1054, 1077, 1080, 1084 ЦК України, ст.ст. 12, 76-82, 141, 223, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306, ) заборгованість за Договором про споживчий кредит № 103253837, укладеним 07 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , в розмірі 66000,00 грн. /шістдесят шість тисяч гривень/.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 1691,80 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01 липня 2025 року.

Повне найменування сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул.Мечнікова, буд.3, офіс 306, .

відповідачка ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Валентина МАРЧУК