"25" червня 2025 р. Єдиний унікальний номер 370/1808/25
Провадження № 2/370/595/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 рік смт. Макарів

Суддя Макарівського районного суду Київської області Бізяєва Н.О. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бишівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з вказаною позовною заявою, в якій просили:

-визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ясногородка», розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №0152003, зареєстрованим 15.01.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0003;

-визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на 5/6 частин права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ясногородка», розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №0152003, зареєстрованим 15.01.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0003;

-визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Ясногородка» розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №0152002, зареєстрованим 15.01.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0002;

-встановити факт, що ОСОБА_2 є онуком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-встановити факт, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 та донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У відповідності до п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Крім того, пунктом дев`ятим цієї ж статті визначено, що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

В той же час, у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За ст. 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Крім того, у ст. 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Як слідує із позовної заяви позивачем заявлено 3 вимоги майнового характеру та 2 вимого немайнового характеру.

При цьому, визначаючи ціну позову позивач встановлює, відповідно до записів в сертифікатах на право на земельну частку (пай) серія КВ №0152003 та №0152002, вартість кожної земельної частки (паю) якої становить 6 750,00 грн.. Відповідно ціна позову у загальному розмірі визначає - 13 500,00 грн.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн.).

Оскільки позивачем заявлено три вимоги майнового характеру, та дві вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачений в частині 6 056,00 грн., суд зараховує частину вказаного судового збору за дві вимоги щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а саме в розмірі 1211,20 грн..

Щодо32-х вимог майнового характеру, суду не надано належних доказів на підтвердження реальної вартості майна на момент пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

У відповідності до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

При цьому, слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху з метою належної її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Згідно практики Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 311 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бишівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз`яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.О. Бізяєва