Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2-о/641/9/2025 Справа № 646/8082/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Чайка І.В.,

присяжних Коротенкова Д.В., Овчарової О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумейко С.О.,

представника заінтересованої особи адвоката Кіслової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова в режимі відеоконференції в порядку окремого провадження цивільну справу №646/8082/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,-

встановив:

14.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду міста Харкова із заявою, в якій просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, та призначити заявника її опікуном.

Розпорядженням голови Червонозаводського районного суду міста Харкова Глоби М.М. № 02-12/23 від 24.11.2023, вказану цивільну справу передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду міста Харкова, як до найбільш територіально наближеного суду, в якому є повноважні присяжні.

28.11.2023 до Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшли матеріали вказаної цивільної справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2023 справу передано для розгляду судді Чайка І.В.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.12.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.01.2024 у справі призначено амбулаторну судово психіатричну експертизу, та зупинено провадження у справі.

14.03.2025 з Харківської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» матеріали вищевказаної цивільної справи надійшли до суду з відміткою про не виконання експертизи у зв`язку з неявкою заінтересованої особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.03.2025 поновлено провадження у вищевказаній справі, та справу призначено судове засідання.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.07.2025 задоволено клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Кіслової О.О. про участь в режимі відеоконференції.

В судові засідання призначені на 14.04.2025, 06.05.2025, 06.06.2025, 01.07.2025 року заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_1 не з`явилися, про місце та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, в телефонному режимі заявник зазначив, що він та заінтересована особа знаходяться на території, де ведуться активні бойові дії, та не мають можливості прибути в судове засідання.

Заявнику була роз`яснена можливість участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції, однак до теперішнього часу жодних клопотань від останнього не надходило.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає, що заявник та заінтересована особа повторно не з`явилися до суду без поважних причин.

В судовому засіданні на обговорення було поставлено питання про залишення заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна без розгляду.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Кіслова О.О. в судовому засіданні при вирішенні вказаного питання покладалась на розсуд суду.

Заслухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35,від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив«:….саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання заклопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні».

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У частині п`ятій статті 223 ЦПК України законодавець встановив особливий порядок наслідок (санкцію) повторної неявки позивача. Ця норма фактично дублює норму, закріплену в пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Аналіз положень частини п`ятої статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що наслідком повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Процесуальний закон щодо наслідків неявки позивача у судові засідання є зрозумілим і передбачуваним для нього, щодо його застосування існує усталена судова практика.

Залишення заяви без розгляду не перешкоджає особі після усунення умов, що були підставою залишення позову без розгляду, звернутися до суду повторно.

Неявка заявника в судове засідання, призначене на 11:30 год. 01.07.2025, є четверою.

Докази належного сповіщення заявника про дату та час судового засідання наявні в матеріалах справи, зокрема, наявні довідки про доставку електронного документу судової повістки про виклик до суду, тобто заявника повідомлено про дату та час наступного судового засідання.

Таким чином, суд наголошує, що безпідставні відкладення розгляду справи порушують права інших учасників процесу.

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого заявника та заінтересованої особи в судове засідання, так як це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.ст.189,196 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст. 223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - залишити без розгляду.

Роз?яснити заявнику право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя - І.В.Чайка

Присяжні - І.О. Овчарова

Д.В. Коротенков