АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року

м. Чернівці

справа № 727/13231/24

провадження № 22-ц/822/519/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Одинака О. О.

суддів: Половінкіної Н. Ю., Литвинюк І. М.

секретар Мостолюк А. І.

позивач ОСОБА_1

відповідач Комунальне підприємство «Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Чернівецька міська рада

апеляційна скарга Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10 квітня 2025 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Смотрицький В. Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

В листопаді 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Комунального підприємства «Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт» (далі - КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Чернівецька міська рада, про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Просила суд стягнути з КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР» на свою користь 53 173 гривень 45 копійок матеріального збитку (шкоди), завданого внаслідок пошкодження автомобіля марки MERCEDES-BENZ C200 та моральну шкоду у розмірі 25 000 гривень.

Позов обґрунтований тим, що 04 жовтня 2024 року ОСОБА_1 у дозволеному правилами дорожнього руху місці, здійснено зупинку та паркування належного їй на праві власності автомобіля марки MERCEDES-BENZ C200, номерний знак НОМЕР_1 , на вулиці Б. Хмельницького, 44, в місті Чернівці.

05 жовтня 2024 року приблизно о 03 годині 10 хвилин за вказаною адресою відбулось падіння сухого дерева на автомобіль позивачки, внаслідок чого транспортний засіб зазнав пошкоджень.

05 жовтня 2024 року працівниками ДСНС здійснено розпил та прибирання поваленого дерева з проїзної частини.

Зазначає, що у відповідь на її претензію відповідач зазначив, що 30 травня 2024 року Департаментом інфраструктури та благоустрою міської ради видано ордер №245 на видалення зелених насаджень, а саме 4 дерев, що знаходяться за адресою: місто Чернівці, вулиця Б. Хмельницького 44 , 52, 61.

Вартість матеріального збитку завданого позивачці внаслідок пошкодження транспортного засобу складає 53 173 гривень 45 копійок.

Посилається на те, що станом на 05 жовтня 2024 року, погодно-кліматичні умови в місті Чернівці були наступними: спостерігалася хмарна погода, невеликий дощ, кількість опадів - 3 мм, вітер північно-західний, середня швидкість вітру складала 1-3 м/с, температура повітря - 14-15 градусів тепла, а отже дана подія не могла настати внаслідок дії непереборної сили, або незадовільних погодних умов тощо.

Вважає, що частина дерева, яка впала на припаркований автомобіль є повністю сухою гілкою та являє собою сухостій.

Крім того, в результаті пошкодження автомобіля, позивачка зазнана душевних страждань.

Короткий зміст судових рішень у справі

Рішенням Шевченківський районний суд міста Чернівці від 10 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт» на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду у сумі 53 173 гривні 45 копійок.

Стягнуто з Комунального підприємства «Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у сумі 5 000 гривень.

Стягнуто з Комунального підприємства «Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт» на користь ОСОБА_1 витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 4 968 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат

Рішення суду мотивоване тим, що КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР» є належним відповідачем у справі, оскільки рішенням Чернівецької міської ради від 25 травня 2023 року № 1240 закріплено за підприємством на праві господарського відання зелені насадження (дерева) комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, розташовані уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах.

На підтвердження виконання заходів обстеження зелених насаджень на вулиці Б. Хмельницького, відповідач посилається на складення акту обстеження зелених насаджень від 29 травня 2024 року, відповідно до якого видано ордер від 30 травня 2024 № 245 на видалення 4-х дерев, в якому зазначено, що термін видалення встановлюється до 01 травня 2025 року. Матеріали справи даних документів не містять.

За таких обставин, відповідачем не спростовані твердження та докази, надані позивачем, що падіння дерев пов`язане з неналежним виконанням відповідачем заходів з благоустрою щодо контролю за належним станом дерева, не надано достовірних доказів того, що падіння дерева не пов`язане з неналежним виконанням відповідачем заходів з благоустрою.

Отже, відповідачем не доведено відсутність своєї вини, а тому саме відповідач має відповідати за відшкодування шкоди, заподіяної позивачу ОСОБА_1 внаслідок пошкодження її автомобіля.

Відповідачем не надано жодних обґрунтованих заперечень щодо висновку судового експерта Родич Ю. П. від 18 жовтня 2024 року № 12/СЕ, згідно з яким вартість матеріального збитку (шкоди) завданого власнику автомобіля складає 53 173 гривень 45 копійок, а отже суд оцінює його, як належний та допустимий доказ, як такий, що не викликає сумніви в його правильності і вважає його належним доказом розміру збитку.

Щодо вирішення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що при оцінці обґрунтованості вимог позивача у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Так, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Отже, виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, суд прийшов до переконання, що заявлена позивачем до відшкодування моральна шкода в розмірі 25 000 гривень є надмірною, а тому дана вимога підлягає частковому задоволенню у сумі 5 000 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР» просить рішення суду першої інстанції від 10 квітня 2025 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права.

Вказує, що згідно з Правилами благоустрою населених пунктів Чернівецької міської територіальної громади, затверджених Рішення Чернівецької міської ради VIII скликання від 29 червня 2023 року № 1282 благоустрій та утримання у належному стані територій парків, рекреаційних зон, садів, зон зелених насаджень, скверів здійснюють їх власники, балансоутримувачі таких об`єктів благоустрою або інші уповноважені власником особи, відповідно до цих Правил та інших нормативних актів (пункт 2.2.1).

У містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування (частина п`ята статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Рішенням Чернівецької міської ради від 25 травня 2023 року № 1240 закріплено за КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР» на праві господарського відання зелені насадження (дерева) комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, розташовані уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах.

Пунктом 2 вказаного рішення доручено КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР» провести технічну інвентаризацію зелених насаджень, зазначених у пункті 1 цього рішення. На сьогоднішній день, роботи з технічної інвентаризації зелених насаджень, лише розпочаті і наразі не всі зелені насадження проінвентаризовані і поставлені на облік.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового по суті спору, оскільки враховуючи, що технічна інвентаризація зелених насаджень на вулиці Б. Хмельницького не проводилася, відповідач не є балансоутримувачем чи власником зазначених дерев, тому не може нести відповідальності за майно, яке йому не передавалось і не належить.

Узагальнені доводи інших учасників справи

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

05 жовтня 2024 року приблизно о 03 години 10 хвилин внаслідок падіння гілки з дерева за адресою: вулиця Б. Хмельницького 44, в місті Чернівці , було пошкоджено автомобіль марки MERCEDES-BENZ C200, номерний знак НОМЕР_1 , що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 8).

05 жовтня 2024 року на місце події прибули працівники ДСНС, після чого ними здійснено розпил та прибирання поваленого дерева з проїзної частини, що зафіксовано копією оперативного донесення 1 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Чернівецькій області від 05 жовтня 2024 року № 9/16/203 (а. с. 15).

Даний обставина підтверджуються отриманим відеозаписом з нагрудних відеокамер відео-реєстраторів працівників УПП, які були відзняті в результаті події, яка сталась 05 жовтня приблизно о 03 годині 10 хвилин за адресою: вулиця Б. Хмельницького 44, в місті Чернівці (відеозапис сформований у системі «Електронний суд» під назвою « 3. export-avwui.mp4 ).

Відповідно до довідки Чернівецького обласного центру з гідрометеорології від 21 жовтня 2024 року № 9924-1-913/9924-04, 05 жовтня 2024 року в період з 00:00 годин до 05:00 годин, спостерігалася хмарна погода, невеликий дощ, кількість опадів - 3 мм. Вітер північно-західний, середня швидкість вітру складала 1-3 м/с, температура повітря - 14-15 градусів вище нуля (а. с. 62).

Згідно з висновком судового експерта Родич Ю. П. від 18 жовтня 2024 року № 12/СЕ, вартість матеріального збитку (шкоди) завданого власнику автомобіля марки MERCEDES-BENZ C200, номерний знак НОМЕР_1 , станом на момент дослідження 05 жовтня 2024 року, складає 53 173 гривні 45 копійок (а. с. 36-49).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1,2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам закону з огляду на наступне.

Щодо вирішення позовних вимог, пред`явлених ОСОБА_1 до КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР», у частині відшкодування майнової шкоди

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини 1 та пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на викладене, зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Згідно з частиною 1 статті 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Верховний Суд у постанові від 27 березня 2024 року у справі № 908/65/23 вказав на те, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Водночас у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Тобто в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина 2 статті 1192 ЦК України).

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що саме потерпілий має довести належними та допустимими доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою (схожий висновок див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21).

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, врегульовано Законом України від 06 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV).

За змістом статті 1 Закону № 2807-IV:

благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;

заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання;

зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 2807-IV суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Згідно з частинами 1, 2 статті 12 Закону № 2807-IV до об`єктів благоустрою населених пунктів належать:

1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Відповідно до частини 1-3 статті 15 Закону № 2807-IV органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою.

Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Орган державної влади або орган місцевого самоврядування за поданням підприємства чи балансоутримувача щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об`єкта благоустрою державної або комунальної власності на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Орган державної влади та орган місцевого самоврядування, підприємство та балансоутримувач несуть відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі.

Згідно з пунктами 2, 7 частини 2 статті 18 Закону № 2807-IV підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані:

- утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об`єкти благоустрою (їх частини);

- відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

З аналізу змісту вищенаведених положень Закону № 2807-IV колегія суддів приходить до висновку, що на спеціальні підприємства, які утворені органом місцевого самоврядування покладається обов`язок утримувати об`єкти благоустрою комунальної власності.

Як вбачається з матеріалів справи дерево, внаслідок падіння сухої гілки якого пошкоджено автомобіль позивачки, розташоване вздовж проїжджої частини вулиці Б. Хмельницького в місті Чернівці.

Визначаючись із суб`єктом благоустрою, на який покладено обов`язок з належного утримання та догляду за зеленими насадженнями на вказаній території і відповідно зобов`язаний нести відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно з частиною 2 статті 28 Закону № 2807-IV охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.

Частино 4 вищевказаної статті Закону № 2807-IV передбачено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Типових правил благоустрою території населеного пункту, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 листопада 2017 року № 310 (далі - Типові правила), утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою - територіях загального користування здійснюється згідно з Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 року за № 880/12754, та цими Типовими правилами.

Відповідно до пункту 2.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правил № 105), балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

Відповідно до пункту 3.1 Правил № 105 до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать: парки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, гідропарки, лугопарки, лісопарки, буферні парки, районні сади; дендрологічні парки, національні, меморіальні та інші; сквери; міські ліси; зони рекреації; зелені насадження в охоронних та санітарно-захисних зонах, зони особливого використання земель; прибережні зелені насадження; зелені насадження прибудинкової території.

В свою чергу, пунктом 3.2 Правил № 105 до елементів благоустрою віднесено серед іншого зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до пункту 5.5 Правил № 105 відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Згідно з пунктом 9.1.12. Правил № 105 аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

На вулицях і площах населених пунктів у процесі обстеження зелених насаджень виявляють і потенційно аварійні гілки. Це скелетні гілки, які мають видимі ознаки враження шкідниками та хворобами. Їх необхідно видаляти (пункт 9.1.13 Правил №105).

Відповідно до Правил благоустрою населених пунктів Чернівецької міської територіальної громади, затверджених Рішення Чернівецької міської ради VІІІ скликання від 29 червня 2023 року № 1282 (далі - Правила № 1282) благоустрій та утримання у належному стані територій парків, рекреаційних зон, садів, зон зелених насаджень, скверів здійснюють їх власники, балансоутримувачі таких об`єктів благоустрою або інші уповноважені власником особи, відповідно до цих Правил та інших нормативних актів (пункт 2.2.1).

Згідно з пунктом 2.9.9 Правил № 1282 відповідальність за утримання та належний догляд за зеленими насадженнями покладається на власників (орендарів) або балансоутримувачів земельних ділянок, на яких вони розташовані, зокрема:

а) на об`єктах благоустрою комунальної власності - на орендарів (користувачів) земельних ділянок комунальної власності та, у разі їх відсутності, на Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт (в тому числі щодо дерев алейної висадки, повздовж проїжджої частини вулиці, а також знесення аварійних дерев), окрім дерев, передбачених абзацом 2 цього пункту.

Утримання та належний догляд за деревами на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень (окрім дерев алейної висадки, повздовж проїжджої частини вулиці, а також знесення аварійних дерев) покладається на власників (орендарів) житлових, громадських і промислових будівель та споруд, а також на власників будівель побуту, торгівлі, освіти, охорони здоров`я тощо, які розташовані у житлових районах;

б) на територіях підприємств, установ, організацій, а також на прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах - на ці підприємства, установи, організації (окрім дерев алейної висадки, повздовж проїжджої частини вулиці).

У справі, що переглядається:

- рішенням Чернівецької міської ради від 25 травня 2023 року № 1240 закріплено за КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР» на праві господарського відання зелені насадження (дерева) комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, розташовані уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах.

- внаслідок падіння сухої гілки з дерева, яке знаходилось на вулиці Б. Хмельницького, 44, в місті Чернівці вздовж її проїжджої частини, на автомобіль ОСОБА_1 , останній завдано майнову шкоду;

- враховуючи довідку Чернівецького обласного центру з гідрометеорології від 21 жовтня 2024 року № 9924-1-913/9924-04, небезпечні метеорологічні явища 05 жовтня 2024 року в період з 00:00 годин до 05:00 годин у місті Чернівці були відсутні.

- розмір шкоди майну позивачки внаслідок його пошкодження згідно з висновком судового експерта від 18 жовтня 2024 року № 12/СЕ склав 53 173 гривні 45 копійок.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки пошкодження автомобіля позивачки сталось внаслідок падіння сухої гілки з дерева, розташованого на вулиці Б. Хмельницького, 44, в місті Чернівці вздовж її проїжджої частини, і КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР» не доведено відсутність протиправності та його вини, то відповідальність за завдану позивачці шкоду покладається саме на підприємство як суб`єкта благоустрою відповідального за утримання та догляд за зеленими насадженнями на відповідній території.

При цьому доведеною є наявність протиправної бездіяльність КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР», яка виразилась у невчиненні комплексу заходів, передбачених положеннями Правил № 105, з догляду за зеленими насадженнями їх належного обстеження як суб`єктом відповідальним за утримання об`єктів благоустрою на відповідній території.

Доводи апеляційної скарги відповідних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема безпідставними є аргументи КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР» стосовно того, що оскільки технічна інвентаризація зелених насаджень на вулиці Б. Хмельницького не проводилася, відповідач не є балансоутримувачем чи власником зазначених дерев.

Як вбачається з вищенаведених положень нормативно-правових актів відповідальність суб`єкта благоустрою за утримання та належний догляд за зеленими насадженнями на об`єктах благоустрою комунальної власності не ставиться у залежність від проведення інвентаризації цих насаджень.

У даному випадку правове значення має лише факт того, що Чернівецька міська рада від 25 травня 2023 року № 1240 в межах її повноважень відповідно до положень статті 15 Закону № 4710-VI закріпила за КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР» обов`язок утримувати об`єкти благоустрою комунальної власності, зокрема зелені насадження, розташовані уздовж вулиць і доріг в місті Чернівці.

Щодо вирішення позовних вимог, пред`явлених ОСОБА_1 до КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР», у частині відшкодування моральної шкоди

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина 1 статті 1167 ЦК України).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20).

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19).

У справі, що переглядається:

- позивачка вказувала, що через пошкодження її транспортного засобу зазнала моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, яких вона зазнав у зв`язку з пошкодженням її майна;

- з урахуванням встановлених обставин справи та розподілу тягаря доказування відсутні підстави стверджувати, що КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР» доведено відсутність протиправності поведінки та вини в завданні моральної шкоди.

В зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що саме на КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР» покладено обов`язок відшкодовувати позивачці моральну шкоду в силу вимог частини 1 статті 1167 ЦК України.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлений позивачкою розмір моральної шкоди в сумі 25 000 гривень є завищеним та не відповідає засадам розумності та справедливості, а також є не доведеним у такому розмірі, а тому, виходячи із характеру, глибини фізичних та душевних страждань позивачки, з КП «Чернівецький трест зеленого господарства та ПЗР», як відповідача з вини якого дана шкода була завдана, підлягає стягненню 5 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10 квітня 2025 року по суті спору ухвалено з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм процесуального права, а тому його слід залишити без змін.

Відповідно до частини 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції в мотивувальній частині цієї постанови прийшов до висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції по суті спору, а також те що апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності і необґрунтованості рішення суду в частині розподілу судових витрат, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його перегляду у відповідній частині.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції від 10 квітня 2025 року ухвалено з дотримання норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Чернівецький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 10 липня 2025 року.

Суддя-доповідач Олександр ОДИНАК

Судді : Наталія ПОЛОВІНКІНА

Ірина ЛИТВИНЮК