Номер провадження: 22-ц/813/2518/25
Справа № 523/2460/24
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2024 року

за заявою ОСОБА_1 про витребування та забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Історія справи, короткий зміст вимог заяви

З лютого 2024 року в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позов обґрунтовано тим, що 03.12.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який було розірвано 17.05.2018 року. Позивач зазначає, що він в грудні 2023 року отримав доступ до декларацій про доходи ОСОБА_2 які остання подала за 2019 та 2020 рік (дата подачі їх відповідачем є 08.12.2020 рік та 31.03.2021 рік).

Позивач вказує, що не знав, що ОСОБА_2 сама подавала декларації про доходи і вказала статки які приховала від ОСОБА_1 під час сімейного життя.

На підставі викладеного позивач просить: визнати грошові кошти у розмірі 2 200 000,00 грн (два мільйона двісті тисяч) спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; здійснити розподіл спільного майна шляхом визнання за ОСОБА_1 прав особистої власності на (одна друга) від 2 200 000 (два мільйона двісті тисяч) грн; стягнути з ОСОБА_2 , грошову компенсацію в рахунок частки ОСОБА_1 у спільному сумісному майні в сумі: 1 100 000,00 (один мільйон сто тисяч) гривень.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18 липня 2024 року було частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

23.09.2024 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про витребування доказів. Згідно поданого клопотання позивач просив витребувати:

від Державної податкової служба України ( адреса 04053, м. Київ, Львівська пл., 8) Код з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору за 2014 -2020 рік щодо ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ;

від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВО ПРАВЕКС БАНК, Код 4 адреса 01021, місто Київ, Кловський Узвіз, будинок 9/2 ) копії договорів позики та змін до них, які підписані у період 2013-2015 роки між банком та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_2 місце реєстрації АДРЕСА_1 , за період з 2013 по 2015 рік;

від Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» Код (адреса: Україна, 01011, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЛЄСКОВА, будинок 9, відомості про рахунки відкритий на ім`я ОСОБА_2 та виписку про рух коштів по рахунках за період з січня 2018 по 2020 року щодо витрат (місце реєстрації ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податку - відсутній ,через свої релігійні переконання в установленому порядку, про що моє відмітку у паспорті);

від АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СЕНС БАНК" Код (адреса: 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100) відомості про рахунки відкриті на ім`я ОСОБА_2 та виписку про рух коштів по рахунках за період за період з січня 2018 до 2020 року щодо витрат (місце реєстрацій Коробкової О.А. : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 % реєстраційний номер облікової картки платника податку - відсутні, через свої релігійні переконання в установленому порядку ,про що є відмітку у паспорті).

В обґрунтування зазначив, що в позовній заяві позивачем доведено статус коштів, які були зафіксовані ОСОБА_2 в особистих деклараціях, а саме, що дані кошти є сімейними коштами. Зазначив, що різниця між 2019 та 2020 роками складає 150 000 гривень, у Євро складає 3 000 Євро, у доларах США 9 000 доларів США. Суд задовольняючи клопотання позивача про витребування доказів частково, позбавив сторону позивача довести предмет позову, та витребував лише залишки по рахункам відповідача і рух коштів за період з 03.12.2014 року по 01.01.2018 року, чим обмежив період спільного проживання, і не дає можливість відповідачу отримати відомості про доходити позивача під час шлюбу.

З урахуванням викладеного просить заяву про витребування доказів задовольнити в повному обсязі.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про витребування та забезпечення доказів залишено без задоволення.

Судове рішення судом першої інстанції вмотивовано тим, що дане клопотання вже розглядалось судом та в його було задоволено частково. Крім іншого, судом не вирішується клопотання про витребування відомостей з Державної податкової інспекції про джерела доходу відповідача в період з 2014 року по 2020 рік, оскільки при розгляді справи щодо поділу як спільного сумісного майно подружжя підлягають кошти, які є залишком коштів на рахунку в банківській установі на час розірвання шлюбу між сторонами, а в клопотання про витребування доказів щодо джерел доходу відповідача, відповідачем зазначається період, який не охоплюється часом перебування у шлюбі. Фінансові витрати сторін, зокрема відповідача не є предметом розгляду у даній справі, належні докази вже витребувані судом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, застосувати забезпечення доказів, яким витребувати: від Державної податкової служба України ( адреса 04053, м. Київ, Львівська пл., 8) Код з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору за 2014 -2020 рік щодо ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ; від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВО ПРАВЕКС БАНК, Код 4 адреса 01021, місто Київ, Кловський Узвіз, будинок 9/2 ) копії договорів позики та змін до них, які підписані у період 2013-2015 роки між банком та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_2 місце реєстрації АДРЕСА_1 , за період з 2013 по 2015 рік; від Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» Код (адреса: Україна, 01011, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЛЄСКОВА, будинок 9, відомості про рахунки відкритий на ім?я ОСОБА_2 та виписку про рух коштів по рахунках за період з січня 2018 по 2020 року щодо витрат (місце реєстрації ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податку - відсутній ,через свої релігійні переконання в установленому порядку ,про що моє відмітку у паспорті); від АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СЕНС БАНК" Код (адреса: 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100) відомості про рахунки відкриті на ім`я ОСОБА_2 та виписку про рух коштів по рахунках за період за період з січня 2018 до 2020 року щодо витрат (місце реєстрацій Коробкової О.А. : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 % реєстраційний номер облікової картки платника податку - відсутні ,через свої релігійні переконання в установленому порядку ,про що є відмітку у паспорті).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що предметом доказування в даній справі є такі факти, що ОСОБА_2 на момент шлюбних правовідносин мала кредитні зобов`язання, тобто її заощадження дорівнювали нулю, а кошти відображені у декларації про доходи за 2019 рік є коштами із сімейного бюджету які відповідач приховала від позивача. Посилаючись на строки зберігання документів, скаржник вважає, що є ризики знищення, втрачання документів, що стосуються предмета доказування і він це довів суду на підставі двох нормативних документів, а саме постанови Правління Національного банку України від 20 червня 2019 та наказу Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5. На цій підставі, скаржник наголошує, що не припускає, а обґрунтовано доводить що документи, щодо ОСОБА_2 будуть знищено зі сторони банків та податкових служб України.

Також, зазначається, що судом першої інстанції не враховано жодного ризику втрати документів і не надано оцінки тому факту, що ОСОБА_2 сімейні кошти під час шлюбу вкладала: переказувати на депозити, вкладати в фонди, вкладати в установні фонди товариств, давала позику, купляла майно, переказувати за кордон, купувала цінні речі. Ці відомості відображені в декларації про доходи за 2019, 2020 роки і подані ОСОБА_2 особисто, а тому скаржник вважає, що довів факт існування коштів у відповідача, які мають статус сімейних і знаходяться у ОСОБА_2 після шлюбу.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

05.06.2025 року через підсистему Електронний суд представником ОСОБА_2 адвокатом Каращенко Ю.В. подані письмові пояснення, в яких зазначено, що відсутні підстави для забезпечення доказів. В заяві про забезпечення доказів ОСОБА_1 жодним чином не аргументується, які обставини свідчать про те, що в майбутньому докази, про забезпечення яких він просить, можуть бути втрачені або подання їх стане ускладненим. Також, адвокат наголошує, що докази про забезпечення яких просить ОСОБА_1 не стосуються предмета спору у справі про поділ майна подружжя, не мають жодного доказового значення та не є належними у розумінні цивільного процесуального закону.

На думку представника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 штучно розширює предмет доказування, безпідставно заявляє про перекази за кордон, інвестування в фонди, установчі капітали, придбання майна за кордоном, але не надає жодного конкретного доказу, який би підтверджував наявність таких операцій саме за час шлюбу, а не після розлучення.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Скаржник ОСОБА_1 приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив задовольнити його апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, оскаржувану ухвалу скасувати, клопотання про забезпечення доказів задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не з`явились, про дату, час та порядок розгляду справи повідомлені належним чином.

05.06.2025 року представник ОСОБА_2 адвокат Каращенко Ю.В. через підсистему "Електронний суд" подала заяву про відкладення судового засідання, оскільки приймає участь в іншому судовому засіданні призначеному заздалегідь Васильківським міськрайонним судом Київської області. Заперечує проти проведення судового засідання без її участі.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою.

Апеляційний суд вважає заяву адвоката Каращенко Ю.В.необґрунтованою та можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та її представника.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Згідно позовних вимог позивачем заявлено вимогу про визнання грошових коштів в розмірі 2 200000 грн спільною сумісною власністю подружжя, здійснення поділу спільної власності шляхом визнання права власності на 1/2 частину грошових коштів.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів обов`язково зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Аналізуючи наведені положення ЦПК України, насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. ст. 116-119 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №367/6751/18-ц (провадження №61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11 березня 2020 року у справі №9901/608/19, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №9901/845/18.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Натомість, механізм витребування доказів - це спосіб сприяння стороні в отриманні тих чи інших доказів, які вона не може отримати самостійно.

Отже, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст. ст. 116-117 ЦПК України) та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (ст. 84 ЦПК України).

Метою такого процесуального механізму, як забезпечення доказів, є допомога особам, котрі беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому, такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про витребування доказів вже розглядалось і ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2024 року було задоволено часткове.

Нових обставин, або доказів, які б обґрунтовували необхідність повторного перегляду клопотання та витребування доказів на які посилається скаржник, матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо не вирішення клопотання про витребування відомостей з Державної податкової інспекції про джерела доходу відповідача в період з 2014 року по 2020 рік, оскільки при розгляді справи щодо поділу як спільного сумісного майна подружжя підлягають кошти, які є залишком коштів на рахунку в банківській установі на час розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного суду від 05 липня 2023 року по справі № 295/98/21 (провадження № 61-4943св23), що поділу як спільне сумісне майно подружжя підлягають кошти, які є залишком коштів на рахунку в банківській установі на час розірвання шлюбу між сторонами.

Також, є слушним зауваження, що в клопотанні про витребування доказів щодо джерел доходу відповідача, позивачем зазначається період, який не охоплюється часом перебування у шлюбі, і витрати сторін, зокрема відповідача не є предметом розгляду у даній справі.

Задовольняючи попереднє клопотання частково, суд витребував належні докази які необхідні при розгляді справи.

Приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками місцевого суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин та правомірно залишив без задоволення клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали Суворовського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2024 року - без змін, а апеляційної скарги ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький