Справа № 214/3289/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 липня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд змінити спосіб та розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.03.2021 у справі № 214/674/21, з 1/4 частки на стягнення у твердій грошовій сумі 7 000,00 грн. щомісячно, посилаючись на відсутність у відповідача офіційного доходу та нарахування аліментів, у зв`язку з цим, у мінімальному розмірі, наявність заборгованості з аліментів та значні витрати, пов`язані з лікуванням їх спільної дитини. В обґрунтування вимог зазначено про звільнення відповідача після винесення судового наказу з роботи та втрати офіційної заробітної плати, розмір щомісячних аліментів із січня 2025 року становить 3 910,00 грн. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, так як сплачує їх в меншому розмірі, які не покривають базових потреб їх дитини, що змушує її звернутися до суду з позовною заявою. Зазначено про погіршення стану здоров`я дитини, стійкий розлад функцій організму та вирішення питання наразі про встановлення інвалідності їх сину, тому наполягає на задоволенні вимог.

Ухвалою суду від 21 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на вимогах наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_4 вдруге звернулась до суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі.

Суд критично відноситься до указаної підстави відкладення розгляду справи з огляду на повторність такого відкладення та відсутність доказів поважності неявки сторони відповідача у судове засідання.

При цьому суд вважає необхідним зазначити, що положеннями статті 223 ЦПК України передбачено підстави відкладення розгляду справи у разі першої неявки учасника справи в судове засідання, а також наголосити на достатність часу для надання відповідачем обґрунтованих заперечень по суті заявлених вимог. Заявник же зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989).

Поштове відправлення, направлене на зареєстровану адресу місця проживання відповідача із повідомленням про виклик до суду, повернуто до суду не врученим із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України є днем вручення повістки (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2025 року у справі № 621/2155/20 (провадження № 61-3581св24), від 24 березня 2025 року у справі № 706/208/15-ц (провадження № 61-11296св23).

Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві (стаття 180 СК України), де на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2021 року у справі № 214/674/21 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч.2 ст.182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч.2 ст.182 СК.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини,окрім вищевказаних обставин, суд також ураховує прожитковий мінімум, встановлений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025рік», яка визначає, що з 1 січня показник прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить в сумі 3 196,00 грн.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, баланс інтересів дитини, те, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, принципу рівності покладених законом обов`язків батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, що є достатнім для забезпечення розвитку дитини та не є надмірним тягарем для позивача.

При цьому суд наголошує, що позивач не позбавлена права на звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину в порядку ст. 185 Сімейного кодексу України, зокрема зумовлених потребою у лікуванні дитини, за наявності на те підстав.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про зміну способу стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 1 211,20 грн.

Керуючись статтею 192 СК України, статями 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 278-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які присуджені із ОСОБА_2 за судовим рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2021 року у справі № 214/674/21 (провадження № 2-н/214/344/21).

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, який підлягає щорічно індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 14 липня 2025 р.

Суддя А.В. Ткаченко