Справа № 766/6275/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря Сивкович О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсон в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та матеріальну шкоду завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до відповідачів у якому просила стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 35696,22 грн., та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 119 019,67 грн., судові витрати по проведенню автотоварознавчого дослідження в розмірі 1984,00 грн. та судовий збір у розмірі 1547,16 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.08.2019 року о 20:20 год., ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ВАЗ 211540 державний номер НОМЕР_1 в м. Херсоні при виїзді на перехрестя вул. Олешківська та вул. Фрітаун, не надав переваги в русі т/з BMW державний номер НОМЕР_2 та транспортним засобом КІА державний номер НОМЕР_3 , які рухалися по головній дорозі, та скоїв з ними зіткнення, внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження. Своїми діями порушив п.16.11 ПДР України. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за № АМ/6203836 від 21.08.2018, яка виплатила страхове відшкодування у розмірі 40726,40 грн., що частково відповідає встановленій Висновком № АВє-252 від 19.09.2019 року вартості матеріального збитку завданого з технічної точки у автомобіля BMW д/н НОМЕР_2 , який становить 78422,62 грн.

14 листопада 2019 року позивач звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» із заявою про виплату різниці між фактично виплаченою сумою страхового відшкодування в розмірі 40726 гривень 00 копійок та вартістю відновлювального ремонту автомобіля марки BMW д/н НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що зазначена у Висновку № АВє-252 від 19.09.2019 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначенням вартості матеріального збитку, складеному Херсонською-торгово промисловою палатою - 78422 гривні 62 копійок. Проте, листом від 19 грудня 2019 року № 972 ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» відмовило позивачу у здійсненні таких виплат.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 майновий збиток, завданий позивачці пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_2 , який перевищує розмір страхового відшкодування, а саме різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та страховим відшкодуванням у сумі 119019,67 грн. = 195442,29 грн відновлювальний ремонт 76422,62 грн. страхове відшкодування + 2000 франшиза).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.07.2021 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

22.12.2021 року представником ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що розмір суми страхового відшкодування, визначений ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», склав 40726,40 грн. який в свою чергу розраховувався на підставі ремонтної калькуляції системи «Audatex» (рекомендованої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003) № 19358/19 від 02.08.2019 року Використання комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій Audatex передбачено п. 8.5.9. Методики, відповідно до якого кількість та вартість необхідних для ремонту матеріалів визначаються за інформацією довідкової літератури та комп`ютерних програм, розроблених за даними виробника КТЗ або за даними виробника лакофарбових (основних) і допоміжних матеріалів. 01.10.2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» було здійснено виплату на користь позивача, страхового відшкодування у розмірі 40726,40 грн., що підтверджується страховим актом № 25667/19 від 01.10.2019.

09.02.2022 року відповідачем - ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог. Відповідач зазначає, що згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою відшкодування шкоди, завданою майну потерпілих, була застрахована цивільна відповідальність, що підтверджується полісом. Згідно полісу страхова сума становить 100000 грн. Таким чином страхової суми, зазначеної в полісі страхування цивільної відповідальності абсолютно достатньо для покриття збитків майну потерпілої особи. Відповідач ОСОБА_2 просив суд призначити по справі судову автотоварознавчу експертизу.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.10.2024 року призначено автотоварознавчу експертизу.

Херсонський науково дослідний експертно-криміналістичний центр листом № 51116/24 від 10.12.2024 року повідомив Херсонський міський суд Херсонської області про неможливість проведення експертизи у зв`язку із відсутністю оплати рахунку-фактури № 37 від 19.12.2024 року вартості проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи станом на 04.02.2025 року.

Листом від 24.12.2024 року № 53758/24 Херсонським міським судом Херсонської області на адресу позивача ОСОБА_1 було направлено клопотання Херсонського науково дослідного експертно-криміналістичного центру разом з рахунком-фактурою № 37 від 19.12.2024 року для оплати вартості проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Позивачем не було сплачено вартість судової транспортно-товарознавчої експертизи, а відтак 12.02.2025 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області провадження у справі відновлено та продовжено розгляд справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься її клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у встановленому законом порядку.

Від відповідача по справі ОСОБА_2 в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Як встановлено судом, 20.08.2019 року о 20:20 год., ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ВАЗ 211540 державний номер НОМЕР_1 в м. Херсоні при виїзді на перехрестя вул. Олешківська та вул.Фрітаун, не надав переваги в русі транспортному засобу BMW державний номер НОМЕР_2 та транспортному засобу КІА державний номер НОМЕР_3 , які рухалися по головній дорозі, та скоїв з ними зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями порушив п.16.11 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2019 року справа № 766/16814/19 водія ОСОБА_2 , визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення, свою провину він визнав.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , була застрахована на підставі полісу АМ №6203836 у страховика ПрАТ «СК «Євроінс Україна», станом на 28.08.2019 року поліс був діючий.

Відповідальність потерпілого була застрахована згідно полісу № АО/0289604 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ «СК` «Ю.Ес.Ай.».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 30.08.2019 потерпіла особа ОСОБА_1 , звернулась до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Так, 12.09.2019 року Херсонською торгово-промисловою палатою на замовлення ОСОБА_1 складено висновок № АВє-252 про вартість матеріального збитку транспортного засобу BMW д/н НОМЕР_2 , відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджуваного легкового автомобіля BMW державний номер НОМЕР_2 в результаті ДТП, в цінах станом на час завершення виконання цього дослідження становить 78422,62 грн. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу).

На підставі отриманих документів та заяви про страхове відшкодування від власника, ПрАТ «СК «Євроінс Україна», затверджено страховий акт № 25667/19 від 01.10.2019 року на суму 40726,40 грн.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

За приписами статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс 15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов?язок з відшкодування такої різниці.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов?язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов?язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №754/1114/15-ц (провадження №61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження №61-11244св 19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі№ 756/2632/17 (провадження № 61-12032св 19).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком.

Пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Судом встановлено, що 20.08.2019 року з вини ОСОБА_2 сталась ДТП, в якій був пошкоджений транспортний засіб BMW д/н НОМЕР_2 , власником якого є позивач.

На виконання положень п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 30.08.2019 представник страховика у присутності ОСОБА_1 здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу, про що склав акт.

14.11.2019 позивач звернулася до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування, до якого поміж іншого, додала висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № АВє-252 Херсонської торгово-промислової палати, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля BMW д/н НОМЕР_2 , в наслідок його пошкодження 20.08.2019 року в результаті ДТП в цінах станом на час завершення виконання цього дослідження становить 195442,29 грн. Вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджуваного легкового автомобіля BMW д/н НОМЕР_2 в наслідок його пошкодження 20.08.2019 р. в результаті ДТП в цінах станом на час завершення виконання цього дослідження становить 78422,62 грн.

Відповідачем ПрАТ СК «Євроінс Україна» 01.10.2019 року було частково відшкодовано позивачу страхову виплату в розмірі 40726 гривень 40 копійок, що підтверджується випискою по картці № від 03.12.2019 року.

Доказів досягнення між страховиком і потерпілим згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування суду не надано. Відомостей про врахування страховиком ПАТ «СК «Євроінс Україна» при виплаті страхового відшкодування результатів висновку суду не надано.

Враховуючи, що вартість матеріального збитку пошкодженого в ДТП 20.08.2019 року транспортного засобу позивача становить 78422,62 грн. без врахування ПДВ, а відповідачем виплачене страхове відшкодування в розмірі 40726,40 грн., то з урахуванням франшизи в розмірі 2000 грн. до стягнення на користь позивача підлягає недоплачене страхове відшкодування у розмірі 35696,22 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 майнових збитків у розмірі 119019,67 грн., суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що майнові збитки позивачу в розмірі 195442,29 грн., завдані ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого, як власника транспортного засобу ВАЗ 211540 д/н НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Таким чином, оскільки розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, то відповідач, як страхувальник має відшкодувати позивачу збитки, обмежені різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування, а також франшизу, оскільки вона встановлена умовами договору.

Клопотань про призначення альтернативної експертизи від відповідача не надходило.

Таким чином, оскільки інші експертні висновки у матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача збитків у розмірі 119019,67 грн, що відповідає висновку експерта наявному в матеріалах справи.

Щодо заявлених позивачем вимог про проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 1984,00 грн. та сплати судового збору з відповідачів в сумі 1547,16 грн., суд зазначає наступне.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 134 ЦПК України передбачений обов`язок сторін попередньо визначити суми судових витрат. Зокрема, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша цієї статті).

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина друга цієї статті).

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частина четверта цієї статті відповідно).

Частинами другою, третьою статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно із частинами першою, п`ятою - сьомою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що початок «вирішення спору» щодо своїх «прав та обов`язків цивільного характеру» пов`язується з поданням цивільного позову (рішення від 21 червня 2007 року у справі «Редька проти України» (Redka v. Ukraine), заява № 17788/02, від 10 грудня 2009 року у справі «Васильчук проти України» (Vasilchuk v. Ukraine), заява № 31387/05).

Період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатись як частина розгляду справи по суті та, відповідно, як частина вирішення спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру (рішення ЄСПЛ від 01 березня 2018 року у справі «Літвінюк проти України» (Litvinyk v. Ukraine), заява № 55109/08).

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак, сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі за № 712/4126/22.

Згідно квитанції № 468 від 30 серпня 2019 року позивачем за проведення автотоварознавчої експертизи сплачено 1984,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Представниками відповідачів клопотання про зменшення розміру витрат на оплату послуг експерта не заявлено.

Обставин неспівмірності витрат на оплату послуг експерта, їх невідповідності критеріям розумності та необхідності судом не встановлено.

Відповідно до положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, керуючись ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату послуг експерта в розмірі 1984,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1547,16 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 12-13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та матеріальну шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 35696 (тридцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 22 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 119019 (сто дев`ятнадцять тисяч дев`ятнадцять) гривень 67 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по проведенню автотоварознавчого дослідження у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок. та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1547 (одну тисячу п`ятсот сорок сім) гривень 16 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 30.06.2025 року.

Суддя Я.В. Шестакова