Справа №516/127/25
Провадження №2/516/111/25
25 червня 2025 рокум.Теплодар
Теплодарський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді Ширінської О.Х.
за участю секретаря Дарієнко М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Теплодарського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Ейс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ТОВ «ФК «Ейс», в особі керівника Полякова О.В., звернулося з зазначеним позовом до ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.05.2024 між ТОВ «Фінансовою компанією "Кредіплюс" та Відповідачем укладено Кредитний договір № 139864 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідач добровільно без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на Сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту Кредитодавця, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані.
Перед прийняттям рішення щодо видачі кредитних коштів та укладання Договору, позич перевірив не лише особисті дані Відповідача з метою ідентифікації, а й платіжну картку, а саме: приналежність платіжної картки Позичальнику.
Пунктом 5.2. індивідуальної частини Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та Кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису Сторін буде використовуватись електронний підпис з одноразовим ідентифікатором з боку Позичальника та аналог власноручного підпису Кредитодавця, що відтворений засобами копіювання з боку Кредитодавця, відповідно до Правил надання коштів у кредит ТОВ «ФК «Креліплюс» та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис.
Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 745ff8c9 відправлено на номер телефону НОМЕР_1 відповідача та введено ним 10.05.2024 11:34:23, що підтверджується на кожній сторінці індивідуальної частини.
Договір про надання кредиту підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а отже належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.
Зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, - характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів та умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до п. 2.2.1 індивідуальної частини, сума (загальний розмір) кредиту становить 13 334.00 грн. та надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10 000 грн. 50 коп. на картку Позичальника № НОМЕР_2 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3 333.50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.
Отже, відразу після вчинених дій Відповідача, 10.05.2024 ТОВ «ФК "Кредіплюс" ініціювало переказ коштів згідно договору на платіжну картку № НОМЕР_3 , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця.
Всупереч умов Договору Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 10 771,02 грн., яка складається з наступного:
8044,56грн. - заборгованість по кредиту;
2525,46 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
201,00грн. комісія за кредитним договором.
10.05.2024 ТОВ ТОВ «ФК "Кредіплюс" та Позивач уклали Договір факторингу № 10102024 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 139864 від 10.05.2024.
Згідно з п. 1.1. Договору факторингу Клієнт передає (відступає) Фактору за плату, а Фактор приймає належні Клієнту грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Клієнтом і Боржниками.
В судове засідання сторони не з`явились.
Позивач в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, задовольнити заявлені позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Причини неявки суду не відомі, заяв і клопотань від відповідача не надходило.
Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Виходячи з наведеного, з урахуванням думки позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 10.05.2024 між ТОВ «ФК "Кредіплюс" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №139864, згідно з умовами якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 2.6. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 2.2.1 Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 2.6. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 13 334.00 грн. Кредит надається строком на 84 днів з 10.05.2024 р. по 02.08.2024 р., що підтверджується кредитним договором №139864 від 10.05.2024 з додатками та Паспортом споживчого кредиту.
Договір укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджено анкетою-заявою на кредит.
ТОВ «ФК "Кредіплюс" виконав умови договору про споживчий кредит та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти у розмірі 10 000 грн. 50 коп., що підтверджується довідкою ТОВ «ФК "Кредіплюс" №2 про успішність операцій від 29.01.2025.
10.10.2024 між ТОВ «ФК "Кредіплюс" та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу № 10102024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права грошової вимоги і за кредитним договором №139864 (індивідуальна частина) від 10.05.2024, з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог № 3 та Акту прийому-передачі Реєстру.
Сума заборгованості відповідача становить 10 771 грн. 02 коп., відповідно до Реєстру прав вимог № 3 до Договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8 044 грн. 56 коп., заборгованість за відсотками 2 525 грн. 46 коп.; заборгованість за комісією 201 грн.
Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку повернути наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В порядку ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Стаття ст.1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З доказів, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, судом встановлено, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує зобов`язання за договором позики №139864від 10.05.2024 та приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Ейс» в повному обсязі.
Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.
З огляду на вище наведене, оскільки відповідачем порушені зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного здійснення платежів, передбачених його умовами, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо розподілу між сторонами судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1 3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. підтверджуються позивачем копією Договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025; Додатковою угодою № 5 до Договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025; Актом прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025.
Таким чином, враховуючи ціну позову, складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом, час, витрачений на надання відповідних послуг, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» усіх понесених позивачем судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 7 000 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-268, 280-284, 288-289 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 30.06.2025

Суддя: О.Х. Ширінська