Справа № 536/3046/24
Провадження № 2/536/312/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Черненко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Перша кременчуцька державна нотаріальна контора про визнання права власності за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями,-

Встановив:

До Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом про визнання права власності за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями. В обґрунтування заявлених вимог вказують, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їх батька ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка, зокрема складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями майна померлого за заповітом, посвідченого Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 31 жовтня 2011 року, є діти померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які у встановлений строк звернулися до нотаріуса для прийняття спадщини. Водночас при зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про права на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на 1/2 частину даного будинку, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом. Враховуючи викладене, позивачі просять визнати за ними право власності на спадкове майно 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме по частині житлового будинку за кожним.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 січня 2025 року витребувано з Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» інвентарну справу на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 для огляду в судовому засіданні та з Першої кременчуцької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник адвокат Возний С.В. в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про дату час та місце належним чином, від представника позивачів в провадження суду надійшла заява, відповідно до якої просить провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач Кам`янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання уповноваженого представника не направили, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надіслали заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради.

Третя особа Перша кременчуцька державна нотаріальна контора в судове засідання уповноваженого представника не направили, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надіслали заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 12 квітня 1961 року, серії НОМЕР_2 від 13 лютого 1966 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.9,13).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 27 квітня 1984 року вбачається, що ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.10).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 12 вересня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26.02.2010 серія НОМЕР_5 .

За змістом статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до досліджених копій матеріалів спадкової справи №324/2023, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наявний чинний заповіт ОСОБА_3 , посвідчений Кам`янопотоківською сільською радою 31 жовтня 2011 року, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори) №74933782 від 29 листопада 2023 року (а.с.69 з/б, а.с. 78-82).

Відповідно до копії вищезгаданого заповіту від 31.10.2011 ОСОБА_3 на випадок свої смерті зробив наступне розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме на день смерті і на що законом матиме право, заповідає в рівних частках своїм дітям ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.69 з/б).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №1985 від 29 листопада 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою на день його смерть, окрім померлого, ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.68 з/б).

29 листопада 2023 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилася після смерті їх батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.64, 86).

Таким чином, позивачі є такими, що прийняли спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_3 .

У відповідності до досліджених копій матеріалів спадкової справи №324/2023, будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї до нотаріальної контори не надходили.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

02 жовтня 2024 року позивачі звернулися до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті їх батька ОСОБА_3 та вказали, що до складу спадщини входить земельна ділянка площею 0,1688 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка площею 0,0599 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , переданої для ведення особистого селянського господарства, та вклади з відповідними відсотками в АТ «Ощадбанк» (а.с.94).

02 жовтня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Сороколат І.М. були видані свідоцтва про права на спадщину за заповітом на 1/2 частку за кожним, зареєстровані в реєстрі за № 3-1317, № 3-1321, №3-1326, №3-1330. Відповідно до вищезгаданих свідоцтв спадщина складається з наступного: земельна ділянка площею 0,1688 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:006:0235, та земельна ділянка площею 0,0599 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:006:0236. Земельні ділянки належали померлому ОСОБА_3 , 1934 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.121, 123 з/б, 127 з/б, 129 з/б).

Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2044/02-31 від 10 жовтня 2024 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Сороколат І.М. було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане майно (а.с.136).

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до копії довідки КП «КМБТІ Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» №61/3566 від 15 липня 2024 року, станом на 28.12.2012 року зареєстрований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Власниками житлового будинку є ОСОБА_7 , 1/4 частка власності, ОСОБА_8 , 1/4 частка власності. На іншу 1/2 частину житлового будинку документи на реєстрацію не пред`явлені. Право власності за ОСОБА_3 не зареєстроване (а.с.15).

Згідно копії довідки виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради від 02.1998 № 21-237, ОСОБА_3 має частку житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а частина цього будинку належить ОСОБА_9 (а.с. 188).

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 квітня 1999 року, наявному в матеріалах інвентаризаційної справи (а.с. 189), вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 успадкували після смерті ОСОБА_9 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та в цілому складається з житлового будинку загальною житловою площею 74,8 кв. м. та господарських будівель, належних померлому на підставі свідоцтва на забудову індивідуальної садиби, виданого виконавчим комітетом районної Ради депутатів Полтавської області від 26.05.1976 за р№ 155, зареєстрованого в К.Потоківській сільській Раді до погосподарської книги під № 2988.

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради №961 від 30 липня 2024 року, згідно з записами в погосподарській книзі сільської ради №03-1201-1, 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , лічиться за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 1934 року народження. Будинок побудований в 1962 році. Земельна ділянка площею 0,2287 га приватизована (а.с.16).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.12.2024 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №316100900 від 25.12.2024 року та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 16.05.2024 року земельна ділянка площею 0,1688 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:006:0235, належала ОСОБА_3 (а.с.98-105).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.12.2024 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №31611993 від 25.12.2024 року та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 20.08.2024, земельна ділянка площею 0,0599 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:006:0236, належала ОСОБА_3 (а.с.106-113).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №39744358 від 02.10.2024 року, земельна ділянка площею 0,1688 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:006:0235, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстрована за власником ОСОБА_3 (а.с.119).

З копії технічного паспорту, виготовленого 06 листопада 2024 року по об`єкту, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема з експлікації приміщень будинку садибного типу, вбачається, що житловий будинок має загальну площу 132,2 кв.м., 74,8 кв.м. житлова площа, 57,4 кв.м. допоміжна. Наявні дві відокремлені групи приміщень: 1 група має загальну площу приміщень 65,1 кв.м., 31,5 кв.м. житлова; 2 група 67,1 кв.м. загальна, 31,5 кв.м. житлова. У характеристиці будинку вказано, що житловий будинок, літера А, а, а2, а3, аг1, аг2, 1962 року спорудження/реконструкції (а.с.22-29).

Також, судом було досліджено оригінал інвентаризаційної справи № 777 на житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно якої ОСОБА_3 18 серпня 1992 року здійснив замовлення № 2490 та 23 березня 1993 замовлення №819 про проведення газових робіт в об`єкті житлово-комунального господарства за адресою: АДРЕСА_1 . Були складені відповідні схематичні плани, де користувачем вказаний ОСОБА_3 , а також поповерхові плани та експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку.

Також відповідно до довідки наявній в інвентаризаційній справі встановлено, що проведена реконструкція житлового будинку літ. «А,а,а2,аг1,аг2» за рахунок будівництва прибудови літ. «а3». Побудовано сарай літ. «3». Дозвільна документація не надана. Вказане твердження підтверджується відмітками про реконструкцію житлового будинку у плані садибного типу від 17.06.2024 року, а також в акті наявних змін, зокрема в останньому зазначено «без дозвільної документації а3» від 17.06.2024 року (а.с. 169, 170, 174, 187).

У відповідь на запит суду надійшов лист КП «КМБТІ Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області»№61/2215 від 16.05.2025 року, в якому зазначено, що замість веранди літ. «а1» у 2013 році побудовано прибудову літ. «а3», за рахунок чого збільшилася загальна площа на 3,4 кв.м. Дозвільні документи на дану прибудову не надано. Отже, прибудова літ. «а3» потребує здачі в експлуатацію (а.с.218).

Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до ч. 3.ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникають з моменту такої реєстрації.

Однак згідно з ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року у справі № 6-137цс13. На вказаному наголошено і в постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 559/375/16-ц.

Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною другою статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу, затверджена 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось, зокрема, питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Зазначене відповідає правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 05 червня 2024 року по справі № 481/1284/21, від 05 червня 2024 по справі № 678/1418/17.

Відповідно до технічної документації на домоволодіння АДРЕСА_1 , рік спорудження житлового будинку 1962 рік, тобто виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації.

Судом встановлено, що право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який увійшов до складу спадщини, за спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджується записами в погосподарських книгах сільської ради, які є особливою формою статистичного обліку, у сукупності з технічною документацією на домоволодіння та документами на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянку).

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Іншим шляхом встановити своє право позивачі позбавлені можливості, оскільки нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємцями не подано правовстановлюючі документи, які відповідають вимогам законодавства.

Водночас як було встановлено судом у 2013 році за адресою: АДРЕСА_1 було побудовано прибудову літ. «а3» до житлового будинку, яка потребує здачі в експлуатацію у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно з законом, то у разі смерті забудовника його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Якщо об`єкт будівництва не був прийнятий до експлуатації або право власності не було зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верхового Суду від 12 серпня 2019 року в справі №607/9408/16-ц, від 01 квітня 2020 року в справі №707/1803/16-ц та від 28 травня 2020 року в справі №2-2317/11.

Таким чином, обов`язковою умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку.

З огляду на зазначене, для отримання права на спадкування на об`єкти нерухомості, земельну ділянку безумовною підставою є належність такого майна на праві власності спадкодавцю. Відповідно, майно, що не належало спадкодавцю за життя, право власності на яке не було оформлено у визначеному законом порядку, не може входити до складу спадщини та передаватися в порядку спадкування.

Як вже зазначалося вище, матеріалами справи було встановлено, що будівництво прибудови «а3» було здійснено у 2013 році, тобто після 05 серпня 1992 року, а тому потребувала обов`язковому прийняттю в експлуатацію, що спадкодавцем за життя здійснено не було, а тому дана прибудова не є об`єктом цивільних прав та до спадкової маси як нерухоме майно (річ) не увійшла і на неї не може бути визнано право власності за спадкодавцям в порядку спадкування за заповітом у судовому порядку. Суд не може підміняти органи державної влади, які відповідно до законодавства України уповноважені приймати житлові будинки до експлуатації та проводити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Таким чином, всебічно і повно з`ясувавши обставини справи, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 331,392, 1216-1218,1223, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 2-4, 12,13,76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

Постановив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Перша кременчуцька державна нотаріальна контора про визнання права власності за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку загальною площею 128,8 кв.м., житловою площею 74,8 кв.м. з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , без урахування прибудови «а3».

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку загальною площею 128,8 кв.м., житловою площею 74,8 кв.м. з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , без урахування прибудови «а3».

У визнанні права власності в порядку спадкування за заповітом на прибудову «а3», розташовану за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне найменування учасників процесу:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач Кам`янопотоківська сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, , місцезнаходження: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Кам`яні Потоки, вул. Миру, буд.19.

Третя особа Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора, , місцезнаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Перемоги, б.9/1.

СуддяА. С. Река