Справа № 347/1113/24
Провадження № 2/347/577/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

Головуючої судді: Крилюк М.І.,

Секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

Встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2005 по 2017 рік.

Від зазначеного шлюбу народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Косівського районного суду від 10.11.2017 у справі № 347/286/17 шлюб між сторонами було розірвано. Суд визначив місце проживання дітей наступним чином: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишені на проживання з матір`ю, ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 з батьком, ОСОБА_2 .

Відповідач не погодився з цим рішенням і оскаржував його, вимагаючи визначення місця проживання всіх дітей разом із ним. Проте постановою Верховного Суду України від 25.04.2018 у справі № 347/286/17 рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Станом на сьогодні дочка ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) досягла повноліття. Інші діти фактично проживають відповідно до рішення суду: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із матір`ю, ОСОБА_9 із батьком. Водночас позивачка підтримує добрі стосунки з дочкою ОСОБА_9 , бере участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні. Натомість відповідач не виявляє участі в утриманні та вихованні дітей, які проживають із матір`ю.

Також на утриманні позивачки перебуває дочка від іншого чоловіка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Всі діти мешкають разом із матір`ю у селі Текуча, у домогосподарстві її співмешканця ОСОБА_11 .

Оскільки відповідач не забезпечує належного матеріального забезпечення для дітей, основний тягар їх утримання покладений на матір. Через відсутність взаєморозуміння між сторонами врегулювати спір у позасудовому порядку не вдалося. Тому, з метою найкращого забезпечення інтересів дітей, позивачка просила суд ухвалити рішення щодо визначення розміру аліментів.

Позивачка подала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Вона підтвердила позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача та сам відповідач у судове засідання не з`явилися. Водночас до суду надійшло клопотання представника відповідача з проханням розглянути справу без його участі та участі відповідача із врахуванням викладених ними обставинв поданій до суду заяві.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, а його неявка не перешкоджає її розгляду по суті та не суперечить вимогам Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог за наступних підстав:

як вбачається із матеріалів справи під час перебування сторін у шлюбі у них народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Копії свідоцтв про народження (а.с. 811) підтверджують, що батьком дітей є відповідач ОСОБА_2 .

Рішенням Косівського районного суду від 10.11.2017 у справі № 347/286/17 (а.с. 1213) шлюб між сторонами було розірвано. Вказаним рішенням також визначено місце проживання дітей: ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з матір`ю, позивачкою у справі, ОСОБА_1 , а ОСОБА_9 з батьком, відповідачем. Зазначене рішення залишено без змін постановою Верховного Суду України від 25.04.2018 (а.с. 1417).

На час розгляду справи одна зі спільних дітей сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є повнолітньою. Фактично діти проживають відповідно до рішення суду: ОСОБА_7 і ОСОБА_8 із позивачкою, ОСОБА_9 з відповідачем.

Позивачка зазначає, що підтримує добрі стосунки з донькою ОСОБА_9 , бере участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні. Натомість відповідач не бере участі у вихованні та утриманні інших спільних дітей, які проживають разом із матір`ю.

У запереченнях на позов відповідач посилається на наявність у нього інвалідності третьої групи та зазначає, що через це він нібито не має змоги сплачувати аліменти в заявленому розмірі, просить задовольнити позов частково.

Наявність в відповідача інвалідності третьої групи не є безумовною підставою для повного або часткового звільнення від обов`язку утримувати дітей. Відповідач є особою молодого працездатного віку, обмеження, пов`язані з інвалідністю третьої групи, не виключають можливості працювати, отримувати дохід або іншим чином забезпечувати участь у матеріальному забезпеченні дітей.

Натомість саме позивачка фактично здійснює повне утримання трьох дітей, батьком яких є відповідач, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 10.05.2024 року (а.с. 18) та характеристикою, наданою виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради (а.с. 19). Також на її утриманні перебуває ще одна малолітня дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку.

Статтею 51 Конституції України та статтями 180,191 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно дост.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідност.182 СК України до обставин, які суд досліджує при визначенні розміру аліментів на дитину відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другоюст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1ст. 183 СК України).

При цьому відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі) здійснюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, та змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Тобто спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи, що діти проживають разом з матір`ю, позивач наполягає на визначенні стягнення аліментів у твердій грошовій сумі враховуючи відсутній стабільний заробіток та мінливий дохід відповідача, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків.

Обов`язок відповідача утримувати своїх неповнолітніх дітей випливає з положень діючого законодавства.

При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання двох малолітніх дітей з матір`ю; вік дітей, матеріальний стан позивача, вартість життя на теперішній час та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач має достатні фізичні та правові можливості для виконання батьківських обов`язків щодо утримання дітей. Ураховуючи встановлений із 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»), сума заявлених аліментів по 3000 грн щомісячно на кожну дитину є обґрунтованою, помірною та такою, що відповідає найкращим інтересам дітей.

З огляду на наведене та керуючись статтями 184 і 191 СК України, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 3000 гривень щомісячно на кожну з неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до досягнення ними повноліття, із моменту пред`явлення позову, тобто з 15.05.2024 року.

Оскільки відповідно до статті 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторону, яка програла справу, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 141, 180185, 191 Сімейного кодексу України, статтями 263265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 жительки АДРЕСА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі по 3 000 (гри тисячі) гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дати подачі заяви та до досягнення ними повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять)грн.20коп судового збору, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UА0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України ).

Стягнення аліментів розпочати з 15.05.2024р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.