_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2575/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 26.08.1995 року Відділом реєстрації активів громадянського стану виконкому Центральної райради народних депутатів м.Одеси , актовий запис №459, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін є двоє повнолітніх дітей, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку із чим, позивачка змушена звернутися до суду із позовом. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11.04.2025 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ушаков О.О. до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, надали суду заяву, якою позовні вимоги підтримують, просять задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованого поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання відповідача АДРЕСА_1 , проте зворотні повідомлення повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою, зо є належним повідомленням в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /до шлюбу « ОСОБА_3 »/ 26.08.1995 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації активів громадянського стану виконкому Центральної райради народних депутатів м.Одеси, актовий запис № 459, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.08.1995 року /а.с.13/.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін є двоє повнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, матеріальних претензій не існує.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та у порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1211,20 грн., відповідно до квитанції № 4171-4192-2722-0250 від 26.03.2025 року.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 211, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 / до шлюбу « ОСОБА_3 »/ та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.08.1995 року Відділом реєстрації активів громадянського стану виконкому Центральної райради народних депутатів м.Одеси , актовий запис №459, які від шлюбу мають повнолітніх дітей розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 / до шлюбу « ОСОБА_3 »/ та ОСОБА_2 , вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.06.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко