1Справа № 335/4209/25 2-о/335/172/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2025 року м.Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту родинних відносин,-
02 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з заявою в порядку окремого провадження у якій просила встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_2 .
Ухвалою судді від 05 травня 2025 року вищевказану заяву було залишено без руху та надано заявниці строк на усунення недоліків заяви шляхом подання до суду оновленої заяви із зазначенням мети встановлення юридичного факту.
05.05.2025 зазначена ухвала судді була направлена для виконання поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу заявниці зазначену в заяві: АДРЕСА_1 .
Проте поштове відправлення з ухвалою судді про залишення позовної заяви без руху, 23.05.2025 повернулось до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».
23.05.2025 заявниці, на адресу зазначену в заяві, повторно було направлено ухвалу судді від 05.05.2025 для виконання поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Направлене повторно поштове відправлення 30.05.2025 повернулось на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
30.05.2025 р. заявниці, на адресу зазначену в заяві, повторно було направлено ухвалу судді від 05.05.2025 для виконання поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Поштове відправлення з ухвалою судді про залишення позовної заяви без руху, 18.06.2025 знов повернулось до суду неврученим з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».
23.06.2025 судом повторно направлено ухвалу судді від 05.05.2025 р. на поштову адресу заявниці, вказану у заяві, поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке 30.06.2025 знов повернуто на адресу суду неврученим із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».
Будь-яких інших відомостей щодо наявності іншої поштової адреси для листування у позові не зазначено, заяв або повідомлень про зміну адреси від заявниці до суду не надходило.
Приписами до ч. 1 ст. 131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі (Постанова Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11).
Станом на 01.07.2025 ОСОБА_1 недоліки заяви не усунуто.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, враховуючи те, ухвалу судді від 05 травня 2025 року про залишення заяви без руху заявницею не виконано, недоліки заяви не усунуто, тому суддя не може вирішити питання про відкриття провадження у справі.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та зобов`язанні сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).
При цьому суддя звертає увагу, що відповідно до частин 1 та 3 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Отже, з аналізу вище наведених норм законодавства слідує, що заявниця маючи як процесуальні права так і обов`язки, вказуючи поштову адресу для листування мала усвідомлювати те, що направлення поштової кореспонденції судом буде здійснюватися за вказаною у заяві адресою. Проте, з дати звернення до суду остання жодного інтересу до стану розгляду справи не проявила, не звернулася до поштового відділення для отримання поштової кореспонденції, також не зверталась за отриманням копії ухвали судді в приміщенні суду.
Згідно з положеннями ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч.3 ст.294 ЦПК України).
Частиною 3 ст. 185 ЦПК України зазначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
З огляду на те, що ухвала про залишення заяви без руху заявницею не виконано, жодних причин неможливості усунення недоліків не наведено, за таких обставин суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту родинних відносин визнати неподаною та повернути її заявниці разом з доданими до неї документами.
Керуючись ст. 185, 260, 293, 294 ЦПК України, суддя, -
Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту родинних відносин повернути заявниці.
Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 01.07.2025.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко