Справа №: 272/1273/24
Провадження № 2/272/175/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2025 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Карповця В.В.,
за участі секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, суд, -
позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поділити спільне майно подружжя, а саме визнати за ним 8/10частки квартири, а за відповідачкою 2/10 частки квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.05.2007 року Хорошівською сільською радою Білогірського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою. Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 29.09.2020 року їх шлюб було розірвано. У шлюбі у них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
03.03.2011 року приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Вальчуком О.М. посвідчено договір купівлі-продажу квартири, що зареєстрований в реєстрі за №301, згідно якого відповідачка купила однокімнатну квартиру номер АДРЕСА_2 . У подальшому, 28.12.2015 приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Чистяковим А.О. посвідчено договір міни, зареєстрований в реєстрі за №1330, за яким відповідачка отримала у власність квартиру номер АДРЕСА_1 . Отже, на даний час відповідачка є власником квартири, АДРЕСА_1 . Вказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності, з урахуванням того, що була набута у період перебування у шлюбі та фактичного проживання із позивачем.
Відповідачка рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 16.09.2024 року позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити, щодо заочного рішення не заперечують.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавала.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачка проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).
Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. N 11).
Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
05.05.2007 року Хорошівською сільською радою Білогірського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області у від 29.09.2020 у справі №272/791/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.12).

У шлюбі у них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.16,18).

03.03.2011 року приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Вальчуком О.М. посвідчено договір купівлі-продажу квартири, що зареєстрований в реєстрі за №301, згідно якого ОСОБА_2 купила однокімнатну квартиру номер АДРЕСА_2 (а.с.20).

28.12.2015 приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Чистяковим А.О. посвідчено договір міни, зареєстрований в реєстрі за №1330, за яким ОСОБА_2 отримала у власність квартиру номер АДРЕСА_1 (а.с.21).

Вище зазначена інформація підтверджується Інформаційною довідкою №403502539 від 13.11.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.23).

Заочним рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 16.09.2024 у справі №272/467/24 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13-14).

Копіями квитанцій підтверджується оплата позивачем комунальних послуг.

При задоволенні позову суд, також враховує факт проживання 2 спільних дітей разом зі позивачем, позбавлення батьківських прав відповідачки, несплата нею аліментів на утримання дітей, а також самостійне утримання спільної квартири є підставою для відступлення суду від презумпції рівності часток подружжя при вирішенні спору про поділ спільного майна подружжя, тому суд визнає за позивачем право власності 8/10 частки квартири, а за відповідачкою 2/10 частки квартири АДРЕСА_1 .

Позивачем не заявлено клопотання щодо стягнення із відповідачки на його користь судових витрат.

Керуючись ст. ст.81, 258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, ст. ст.60,69-71 СК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 8/10 частки квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 2/10 частки квартири АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Андрушівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:В. В. Карповець