Справа № 278/1789/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину та матір, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою (а.с.23-26), в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого спільне життя сторін не склалось, що призвело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства. Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд розірвати зареєстрований шлюб сторін та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 від усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання в сумі 4000 грн до досягнення донькою 3-х років.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 28-29).

У судове засідання сторони або їх представники не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи (а.с. 33-34, а.с.41). Від позивача надійшла заява, у якій остання просила розглядати справу без її участі (а.с. 38).

У зв`язку з неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У своїй позовній заяві позивач також просила суд витребувати з Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про доходи відповідача за період з жовтня 2024 року по березень 2025 року.

Ухвалою суду від 25.04.2025 року було витребувано вказану інформацію (а.с. 28-29).

12.05.2025 року Головним управлінням пенсійного фонду України в Житомирській області було надано відомості про дохід ОСОБА_2 (а.с. 36).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

03.03.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб сторін (а.с. 11).

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України).

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України).

Частиною 1 ст.110 СК України передбачена можливість одного з подружжя пред`явити позов про розірвання шлюбу.

Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1 ст. 112 СК України).

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).

Згідно зі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористалась своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву в цій частині вимог.

Частиною 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України, ч. 2 ст. 51 Конституції України).

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України).

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, у статті 182 СК України законодавець, з метою захисту та забезпечення права дитини на належне утримання, закріпив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

З огляду на викладене, враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення у межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 від усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, а також стягнення аліментів на її утримання у сумі 4000 грн до досягнення донькою 3-х років. На думку суду, максимальний можливий розмір аліментів для задоволення потреб дитини - 1/4 від усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття, а також аліментів на утримання позивача у сумі 2000 грн, оскільки надані відомості про дохід відповідача містять інформацію до червня 2024 року включно (а.с.35-36).

Як вбачається з зазначених відомостей з липня 2024 року і до кінця 2024 року відповідач взагалі не отримував дохід; відомостей про отриманні доходи відповідача у 2025 році відповідь не містить.

Інших доказів стороною позивача надано не було.

Визначений розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Також, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн судового збору.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141,257 ЦПК, ст. ст. 112, 161, 181, 182 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину та матір задовольнити частково.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.03.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (актовий запис № 412).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у сумі 2000 грн на утримання останьої як матері до досягнення донькою ОСОБА_3 3-х років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн судового збору.

Визначений розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік