КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №755/2269/22
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3096/2025
Провадження 2-ві/824/58/2025
У Х В А Л А

26 червня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Поліщук Наталії Валеріївни, Желепи Оксани Василівни, Соколової Вікторії В`ячеславівни, заявлений у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кар Інвест Україна», Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна,

встановив:

рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 9 вересня 2024 року позов задоволено частково.

На вказане рішення суду 7 жовтня 2024 року представник ТОВ «Кар Інвест Україна» - адвокат Медвідь О.П. подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 7 жовтня 2024 року справу призначено судді-доповідачу ОСОБА_9 , судді, які входять до складу колегії: Желепа О.В., Мазурик О.Ф.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

На вказану ухвалу суду 26 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Протоколом від 28 жовтня 2024 року справу передано раніше визначеному складу суду.

30 жовтня 2024 року матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ТОВ «Кар Інвест Україна» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 9 вересня 2024 року та ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року справу призначено до судового розгляду на 11 лютого 2025 року.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду № 243/06.1-01/25 від 21 січня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із обставинами, що унеможливлюють участь судді-доповідача ОСОБА_9 у справі (звільнення судді ОСОБА_9 у відставку).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 січня 2025 року справу призначено судді-доповідачу Поліщук Н.В. , судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_12, Соколова В.В .

Згідно протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 4 лютого 2025 року суддю ОСОБА_12 замінено на суддю Верланова С.М. у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_12 у відставку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 5 лютого 2025 року справу прийнято до провадження колегією суддів Поліщук Н.В. (суддя-доповідач), Верланов С.М., Соколова В.В. Справу призначено до розгляду на 9 квітня 2025 року об 11год. 15хв.

Згідно протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 8 квітня 2025 року суддю Верланова С.М. замінено на суддю Желепу О.В. у зв`язку із перебуванням судді Верланова С.М. у відпустці в день судового засідання 9 квітня 2025 року.

Згідно довідки від 9 квітня 2025 року справа знята з розгляду у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м. Києві.

Відповідно до матеріалів справи, судове засідання призначено на 18 червня 2025 року.

Згідно протоколу судового засідання від 18 червня 2025 року, судове засідання відкладено до 3 вересня 2025 року у зв`язку із неявкою учасників справи, для повторного повідомлення про розгляд справи учасників справи.

23 червня 2025 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду заяву про відвід колегії суддів Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В.

ОСОБА_1 не вважає, що предмет справи є надскладним і потребує такої великої кількості часу для вирішення.

Також ОСОБА_1 вважає, що колегія суддів змовилися з ТОВ «Кар Інвест Україна» і затягують час на їх користь, дозволяючи їм наживатися на майні її померлого сина. Зазначає, що це не правосуддя, а тотальне знущання над нею та приниження.

ОСОБА_1 посилається на те, що є незрозумілою ситуація з систематичними авторозплоділами справи, що відбулися вже 5 разів, що не є природно. Це спонукає на думку про втручання в систему авторозподілу для підбору для ТОВ «Кар Інвест Україна» лояльної для них упередженої колегії.

ОСОБА_1 зазначає про недовіру та підозру в упередженості та особистій зацікавленості колегії суддів, як у вирішенні справи, так і в тому, щоб ТОВ «Кар Інвест Україна» як найдовше могли отримувати матеріальну вигоду за користування автомобілем її померлого сина.

Вважає, що розгляд справи безпідставно відкладено на 3 вересня 2025 року, станом на цю дату апеляційне провадження триватиме вже 1 рік.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 червня 2025 року відвід визнано необґрунтованим, заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В. передано для автоматизованого розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Після проведення автоматизованого розподілу заяви та відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід колегії суддів вирішується без повідомлення учасників справи суддею Рейнарт І.М., яка не входить до складу суду, що розглядає справу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в заяві ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В., вважаю, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Підстави для відводу судді зазначені у статті 36 ЦПК України, згідно якої суддя не

може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим,

мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник,

адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи

правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими («Білуха проти України», № 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів, які б підтверджували упередженість або особисту зацікавленість колегії суддів Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В. у розгляді даної цивільної справи.

З матеріалів справи вбачається, що повторний перерозподіл даної справи був викликаний звільненням у відставку судді-доповідача ОСОБА_9 та судді ОСОБА_12

У зв`язку із перебуванням судді Верланова С.М. у відпустці у день судового засідання 9 квітня 2025 року, саме з метою розгляду справи була здійснена його заміна.

Отже, повторний перерозподіл даної справи між суддями, а також здійснення заміни суддів були викликані неможливістю визначених суддів приймати участь у розгляді справи у зв`язку із їх звільненням або перебуванням у відпустці у день судового засідання, тому такі перерозподіли були здійсненні у відповідності до положень ст. 33 ЦПК України та не свідчать про втручання в систему авторозподілу для підбору лояльної для відповідача колегії суддів.

Разом з цим, 9 квітня 2025 року з 11год. 42хв. до 12год. 13хв. у місті Києві була оголошена повітряна тривога, що виключало можливість розгляду даної справи колегією суддів.

У постанові Верховного Суду від 26 лютого 2025 року у справі № 752/8937/24 зазначено, що «чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту, зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05 серпня 2022 року № 23).

Відповідно до наведених норм суди запровадили локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал «Повітряна тривога» та реагування

задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду,

зокрема для їх негайного переміщення до укриття.

Ураховуючи наведене, вирішуючи питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал «Повітряна тривога», суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, якщо немає клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Обставини оголошення сигналу «Повітряна тривога» у певному регіоні необхідно вважати загальновідомими, тобто такими, що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин.

За таких обставин, незважаючи на належне повідомлення відповідача (його представника) про дату, час і місце судового засідання, водночас ураховуючи наявність у сторін об`єктивних і поважних причин, з яких вони не змогли з`явитися до суду, так само, як і подати клопотання про відкладення судового розгляду з цих причин, тобто за надзвичайної ситуації, Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги про те, що, розглядаючи справу під час повітряної тривоги, апеляційний суд мав вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосувавши відповідні процесуальні норми з урахуванням загальних засад цивільного судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав.»

Матеріали справи не містять заяв відповідачів та третіх осіб про розгляд справи у їх відсутність, а відтак колегія суддів діяла правомірно, відклавши 9 квітня 2025 року судове засідання у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у місті Києві.

У судове засідання, призначене на 18 червня 2025 року, учасники справи не з`явилися, у зв`язку із чим колегія суддів вирішила відкласти розгляд справи, повторно повідомивши учасників справи про дату судового засідання.

Отже, розгляд справи відкладався колегією суддів з об`єктивних причин і вказані процесуальні дії колегії суддів не свідчать про їх зацікавленість або упередженість при вирішенні даної справи, а також про затягування розгляду справи.

Частина 4 статті 36 ЦПК України визначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Посилання ОСОБА_1 на те, що дана справа не є складною і не потребує значного часу для її вирішення, є суб`єктивною думкою позивачки і не може свідчити про упередженість або необ`єктивність колегії суддів при розгляді даної справи.

За таких обставин, ОСОБА_1 не наведено будь-яких об`єктивних обставин та не надано доказів, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності колегії суддів Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В., а відтак заява ОСОБА_1 про відвід колегії судів задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, суддя

ухвалив:

у задоволенні заявиОСОБА_1 про відвід колегії суддів Поліщук Наталії Валеріївни, Желепи Оксани Василівни, Соколової Вікторії В`ячеславівни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку

не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт