Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/651/25
Провадження № 2/935/218/25
У Х В А Л А

14 липня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., із секретарем Сьомак Л.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2025 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» звернувся в суд з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 0 від 29.05.2021 року у розмірі 21 070,92 грн., а також 2902,49 грн. інфляційних витрат та 325,72 грн. в якості 3% річних, та судові витрати.

08 квітня 2025 року ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до автоматизовної системи документообігу Коростишівського районного суду Житомирської області вбачається, що у провадженні судді Василенка Р.О. перебувала цивільна справа №935/2671/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 у якій позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 0 від 29.05.2021 року у розмірі 21 070,92 грн. та судові витрати.

15.01.2025 року у справі №935/2671/24 Коростишівським районним судом Житомирської області ухвалено рішення яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 29.05.2021 року у розмірі 21 070,92 грн., відмовлено.

Зазначене рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося і набрало законної сили 18 лютого 2025 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.255ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Пункт 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Таким чином вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянутої остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що «за пунктом 3 частини першої статті 255ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Отже, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного з цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону, позивач просить про захист свого права. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

В даному випадку за змістом позову у справі №935/2671/24 та за змістом позову у справі №935/651/25 поданого ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 вбачається, що сторони, підстави і предмет даних позовів є тотожними, а саме невиконання відповідачем кредитного зобов`язання за договором № 0 від 29.05.2021 року та як результат стягнення заборгованості у розмірі 21 070,92 грн. Єдиною відмінністю у справі №935/651/25 є стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат, що є похідною вимогою, а не самостійною вимогою, і безпосередньо залежить від вирішення предмету позову у частині стягнення коштів за кредитним договором № 0 від 29.05.2021 року у розмірі 21 070,92 грн.

Разом із тим матеріально-правова вимога щодо кредитного зобов`язання відповідача ОСОБА_1 перед позивачем (предмет позову) вирішена по суті судом у рішенні Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.01.2025 року, яке набрало законної сили, а підстави (обставини) позову і цій справі між тими самими сторонами не змінилися.

Вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань виключно і безумовно залежні від задоволення судом основної грошової вимоги і можливе до стягнення лише у випадку наявного у боржника перед кредитором грошового зобов`язання, що було предметом позову ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» у справі №935/2671/24, у якій судом відмовлено у задоволенні таких вимог. Повторний розгляд даної справи з тим самим предметом та тими самими підставами суперечитиме загальним засадам (принципам) здійснення цивільного судочинства, зокрема обов`язковості судового рішення (ст. 2, 18 ЦПК України).

Незгода товариства із висновками суду у справі 935/2671/24 щодо заявлених позовних вимог є підставою для його оскарження в апеляційному порядку, а не повторного звернення до суду з аналогічним позовом.

Європейський суд з справ людини у рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає, серед іншого, і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Тобто у справі №935/2671/24 та у справі №935/651/25 між одними і тими самими сторонами спірними є правовідносини саме щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 29.05.2021 року.

Оцінюючи їх на предмет тотожності за суб`єктним складом: ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 , підставою: невиконання кредитного зобов`язання та предметом позову: стягнення заборгованості за кредитним договором №0, вони є тотожними за усіма критеріями. Додаткова вимога у справі 935/651/25 про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань не дає підстав стверджувати про нетотожність даних справ за вказаними вище критеріями.

За таких обставин з огляду на те, що сторони, підстава та предмет позову у цій справі є тотожними з сторонами, підставою та предметом позову у справі №935/2671/24, в якій ухвалено рішення, що набрало законної сили, тому провадження у даній справі підлягає закриттю відповідно до п.3 ч.1ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись п.3 ч.1 ст. 255, 258,260, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 29.05.2021 року, - закрити відповідно до п.3 ч.1ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО