Справа № 725/4524/25
Провадження № 2-о/727/272/25
У Х В А Л А
про залишення заяви без руху
Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану,
Заявниця звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою, в якій просить встановити неправильність записів в свідоцтві про народження її сина - ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданому 12 травня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Чернівці та в книзі записів актів громадянського стану про народження N?882 від 10 травня 1995 року щодо імені, по батькові матері, а також зобов?язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актвоого запису в книзі записів актів громадянського стану про народження N?882 від 10 травня 1995 року, вказавши вірно ім?я по батькові матері ОСОБА_2 - " ОСОБА_3 " замість вірного " ОСОБА_4 ".
Ознайомившись із вищевказаною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Cуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», суд розглядає в порядку окремого провадження за правилами глави 36 ЦПК справи про встановлення неправильності записів при реєстрації в державних органах актів народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені та по батькові громадянина в тому разі, коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено заявникові у внесенні змін до записів у актах громадянського стану або коли з цього приводу є спір між заінтересованими особами (між заявником і особами, інтереси яких може зачепити зміна запису, оскільки у них, у зв`язку з цим, виникнуть певні обов`язки).
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.
Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, що в свою чергу кореспондує обов`язку, встановленому в ч. 5 ст. 177 ЦПК України, а саме зобов`язанню додати до позовної заяви всі наявні в докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Всупереч наведеним вище положенням заявник не зазначила в своїй заяві мету встановлення факту та яке він має юридичне значення для неї, тобто, які юридичні наслідки настануть у випадку встановлення такого факту та яким чином це вплине на виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав .
Суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.
Як вбачається із заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, нею не підтверджено попереднє звернення до органів реєстрації актів цивільного стану з приводу окресленого в поданій до суду заяві питання та не надано відмови цього органу, яка б змусила її звернутися до суду з даною заявою.
Необхідність зазначення при зверненні до суду причин неможливості одержання або відновлення документа, що посвідчує певний факт, та надання відповідних доказів зазначено у ст. 318 ЦПК України.
Таким чином, зазначене потребує виправлення шляхом представлення суду відповідних доказів відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Крім того, звертаючись до суду із даною заявою заявницею пред`явлено дві вимоги, а саме: 1) встановити неправильність записів в свідоцтві про народження її сина - ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданому 12 травня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Чернівці та в книзі записів актів громадянського стану про народження N?882 від 10 травня 1995 року щодо імені, по батькові матері; 2)зобов?язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актвоого запису в книзі записів актів громадянського стану про народження N?882 від 10 травня 1995 року, вказавши ім?я по батькові матері ОСОБА_2 - " ОСОБА_3 " замість вірного " ОСОБА_4 ".
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 року з 01 січня встановлений у розмірі 3 028,00 грн.
Відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду заяви про встановлення факту юридичного значення сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2025 році становить 605,60 гр
Однак до матеріалів справи ОСОБА_1 долучено квитанцію про сплату судвоого збору за одну вимогу у розмірі 605.60 грн., тобто нею не доплачено.
Окремо суд також звертає увагу на те, що однією із заявлених вимог є вимога про зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану вчинити певні дії
Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Чинне цивільне процесуальне законодавство визначає, що окремому провадженню притаманна безспірність вимог, в той час вимога про «зобов`язання вчинити певні дії» носить спірних характер, а тому може бути предметом розгляду у позовному провадженні.
Відтак, заявниці слід додатково належним чином обґрунтувати наявність підстав для розгляду зави в цій частині вимог саме у порядку окремого провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків - 5 днів.
Роз`яснити заявниці, що у разі повного або часткового невиконання ухвали суду у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута. Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Бойко М.Є.