Справа №601/1730/25
Провадження № 2/601/566/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шульгач Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Радчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,08 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку за кадастровим номером №:02:002:0003. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки частка у майні спадкодавця не виділена, а тому просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 11 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

02 липня 2025 року протокольною ухвалою суду витребувано з Кременецької державної нотаріальної контори спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засіданні позивач не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явилася, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи:

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 15 травня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.01.2021.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27.01.2021 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 19.08.2024 року.

Згідно відомостей відділу «Центр надання адміністративних послуг» від 14.04.2025 року за № 1440/08-24, вбачається, що ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрованим за адресою по АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.12.2013 р. право спільної сумісної власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.10.2013 р. право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,08 га по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, за кадастровим номером № :02:002:0003, зареєстровано за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори від 29.04.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки частка у майні спадкодавця не виділена.

Після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 була заведена спадкова справа №60/2025, яка була досліджена в судовому засіданні.

29 квітня 2025 року ОСОБА_1 яка діє за згодою матері ОСОБА_2 звернулася в Кременецьку державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Частиною першою ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до частини 4 та 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що слід визначити, що розмір частки, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером :02:002:0003 та на житловий будинок за адресою по АДРЕСА_1 , становить 1/2 (одна друга), виходячи із кількості співвласників у ній.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом.

Постановою державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори від 29.04.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки частка у майні спадкодавця не виділена.

Відповідачі заявлені вимоги визнають.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на частину земельної ділянки площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером :02:002:0003 та на частину житлового будинку за адресою по АДРЕСА_1 .

Також, вирішуючи позов, суд вважає, що вимоги позивача у частині визначення частки за ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, оскільки позивач звернулась до суду із захистом свого права при спадкуванні спадщини, що відкрилась після смерті її батька ОСОБА_4 , а ОСОБА_2 не навела обставин порушеного чи невизнаного права на свою частку у справі спільної сумісної власності зазначеного спадкового майна. Крім цього, ОСОБА_2 не заявляла позовну вимогу означеного характеру та перебуває у даній справі у статусі відповідача.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 283, 284, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визначити, що частка померлого ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером :02:002:0003 та на житловий будинок за адресою по АДРЕСА_1 , становить 1/2 (одна друга).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на частину земельної ділянки площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером :02:002:0003 та на частину житлового будинку за адресою по АДРЕСА_1 .

В решті задоволення вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Головуючий: