Номер провадження: 22-ц/813/4870/25
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2025 року про призначення експертизи, постановленої під головуванням судді Ковтун Ю.І., по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МОРЯК-10» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Одеська міська рада, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом приведення до попереднього стану,

встановив:

13.08.2024 року ОСББ «МОРЯК-10» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Одеська міська рада, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом приведення до попереднього стану.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2025 року було задоволено клопотання ОСББ «МОРЯК-10» та призначено у даній справі судову будівельно-технічну експертизу (т.1, а.с.186-191).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2025 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (т.1, а.с.202-207).

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, за участю апелянта ОСОБА_1 , у відсутність інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (т.2, а.с.25-28, 31-34).

Колегією суддів також було враховано, що представник ОСББ «МОРЯК-10» адвокат Переходов М.В. надав суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи без участі представника ОСББ «МОРЯК-10» (т.2, а.с.48, 49).

У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу за участю апелянта ОСОБА_1 , у відсутність інших учасників справи, а також на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСББ «МОРЯК-10» було створено 15.06.2005р. З балансу Одеської міської ради (далі ОМР) на баланс ОСББ «МОРЯК-10» біло передано тільки двоповерховий будинок без нежитлових приміщень: прибудов, приміщень господарського призначення, гаражів, літніх кухонь та бесідок (а.с.-26).

Крім цього, в Розпорядженні міського голови «Про створення комісії з передачі житлового будинку по АДРЕСА_1 на баланс ОСББ «МОРЯК-10» від 22.12.2004 року № 4666 зазначені нежитлові приміщення також не вказані (а.с.19).

Разом з тим, ще 23.09.2002р. інспектори Державного архітектурно-будівельного контролю (далі - ДАБК) ОМР склали Протокол і Постанову відносно відповідача і заявника даної апеляційної скарги ОСОБА_1 про правопорушення у сфері містобудування, наклали на неї адміністративний штраф, який був своєчасно і в повному обсязі сплачений. Пери цьому, в тексті постанови немає посилання на знесення ОСОБА_1 бесідки, на яку балансоутримувач, яким на той час було ОМР, мав би право власності.

Крім того, у технічному паспорті від 30.03.2004р. житлового будинку АДРЕСА_1 вказаний витяг з Рішення Приморської районної Ради народних депутатів від 18.01.1991р. №20, де власником вказано ОМР, проте в ньому не зазначено існування бесідки.

Більше того, у відповідності до листа Приморської районної адміністрації ОМР від 14.02.2025 року будь-яка інформації стосовно існування бесідки та перебування її на балансі Приморської районної адміністрації ОМР відсутня (а.с.153.

Колегія суддів зазначає, що у разі наявності в ОМР права власності на нежитлове приміщення - бесідку, то в технічному паспорті, або у вищевказаній інформації про це було б обов`язково зазначено.

Вказані обставини свідчать про те, що матеріали справи не мають належних і достатніх доказів існування на місці будинку відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 бесідки, а також того, що останні протизаконно зносили бесідку, що підтверджується Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31.10.2024р. у справі №522/22450/13-ц за позовом ОСББ «МОРЯК-10».

Більше того, з матеріалів справи вбачається, що будинок АДРЕСА_2 , який належить на праві спільної часткової власності відповідачам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був прийнятий в експлуатацію, і на їх ім`я було видано свідоцтво про право власності на цей будинок, яке зареєстровано у встановленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.15-16).

У відповідності до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали перед експертом поставлені наступні питання:

1. Чи відповідають виконані будівельні роботи з будівництва одноповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 проектній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

2. Чи відповідає одноповерховий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 проектно-технічній документації на його будівництво (ремонт, реконструкцію) та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

3. Який вид будівництва (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт тощо) фактично виконаний на об`єкті за адресою: АДРЕСА_3 ?

4. Чи має одноповерховий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 ознаки самочинного будівництва?

Тобто, всі питання, які ставляться на розгляд судового експерта вже вирішені при прийнятті об`єкту до експлуатації, про що свідчить Декларація про готовність об`єкту до експлуатації 26.12.2023 року за № ОД 5 (а.с.159-163), та яка є чинною на даний час, про що свідчить Постанова Верховного Суду від 16 березня 2023 року, у справі № 815/2439/15, адміністративне провадження №К/9901/7573/19, №К/9901/8691/19 (а.с.62-69).

Таким чином, всі вищевикладені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що у даній справі призначення судової будівельно-технічної експертизи не є необхідним і суду належить вирішити спір по даній справі, яка на час оскаржуваної ухвали тривала більше пів року, з урахуванням доводів учасників справи та на підставі наявних у справі доказів

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Крім того, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її частково спростовують, оскільки ухвалу прийнято не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Часткове задоволення апеляційної скарги полягає у тому, що в ній ставиться питання про визнання позову ОСББ «МОРЯК-10» безпідставним, що не може бути вирішено апеляційним судом при перегляді ухвали суду про призначенні у справі судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2025 року про призначення експертизи скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Через відпустку судді Комлевої О.С. та відкликання її з відпустки, повне судове рішення складено 16.07.2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева