ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/65/25
провадження № 2/691/284/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Гергель М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 103280387 від 23.07.2021 у розмірі 32826 грн. 58 коп., судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 6000 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що 23.07.2021 ОСОБА_1 на офіційному сайті ТОВ «Мілоан» подав заявку на отримання кредиту № 103280387, яка знаходиться у його власному кабінеті на офіційному веб-сайті товариства. ТОВ «Мілоан» направило ОСОБА_1 електронне повідомлення з одноразовим ідентифікатором, при введені якого останній підтверджує прийняття умов кредитного договору. Таким чином було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 103280387, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Мілоан, відповідно до якого ОСОБА_1 перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 7700 грн.

12.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги № 13Т, за умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором у сумі 32826 грн. 58 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 7315 грн. 00 коп., 24741 грн. 58 коп. заборгованість по відсотках та 770 грн. заборгованість за комісійною винагородою.

Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 6000 грн. 00 коп.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами.

Про час і місце розгляду справи відповідач ОСОБА_1 повідомлений належним чином, шляхом особистого отримання поштової кореспонденції, що підтверджується реєстром відправки поштових повідомлень.

Представник відповідача Солощенка А.В. подав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що його довіритель кредитні договори в електронному вигляді з будь якими фінансовими установами не укладав та не підписував, електронного цифрового підпису не отримував. Матеріали справи не містять копію договору про надання коштів у позику, графік платежів, паспорт споживчого кредиту, які підписані його клієнтом. Відсутні докази на підтвердження реєстрації ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційнійї системі, отримання ним логіну та паролю, подання заявки на отримання кредиту. Відсутні докази на перерахування грошових коштів та їх отримання його довірителем. Також ТОВ «Кошельок» не мав права у період воєнного стану в Україні нараховувати заборгованості за комісійними винагородами в сумі 770 грн.

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що 23.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було підписано договір про споживчий кредит № 103280387, за умовами якого останнє надало позичальнику кредитні кошти в сумі 7700 грн. строком на 30 днів, з кінцевою датою повернення 22.08.2021. Укладення даного договору відбулося за власного волевиявлення ОСОБА_1 , з повним розумінням умов кредитування, у власному кабінеті останнього на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан», яке направило відповідачу електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, при веденні якого він підтверджує прийняття умов договору.

TOB «Мілоан» на виконання умов договору про споживчий кредит № 103280387 перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти на його картковий рахунок у сумі 7700 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 30228287 від 23.07.2021.

ТОВ «Мілоан» це фінансова, а не банківська установа, яка не має права відкривати рахунки позичальнику, а лише перераховує кредитні кошти на наданий ним рахунок.

Комісія за надання кредиту у сумі 770 грн. нараховується за ставкою 10.00 % відсотків від суми кредиту одноразово.

Проценти за користування кредитом у сумі 1350 грн. нараховуються за ставкою 1.50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Оскільки відповідач 22.08.2021 кредит не повернув, а продовжував користуватися кредитним коштами, то ТОВ «Мілоан» за умовами договору, з якими погодився відповідач, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за 60 днів, за період з 24.07.2021 по 28.10.2021.

Ознайомившись із матеріалами справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За правилами з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Судом установлено, що 23.07.2021 ОСОБА_1 склавши анкету-заяву на кредит № 103280387, надав особисті відомості та ознайомився з умовами кредитування у ТОВ «Мілоан», уклав договір про споживчий кредит № 103280387, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ, за умовами якого, останній отримав кредит у сумі 7700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника.

За умовами п. 1.3, 1.4 договору кредит надається строком на 30 днів з 23.07.2021, із кінцевим терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 22.08.2021.

Відповідно до п. 1.5 договору орієнтовна загальна вартість кредиту складає 11357 грн. 50 коп.

Комісія за надання кредиту у сумі 770 грн. нараховується за ставкою 10.00 % відсотків від суми кредиту одноразово.

Проценти за користування кредитом у сумі 2887 грн. 50 коп. нараховуються за ставкою 1.25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно п. 6.1 договору, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційної системі Товариства та доступний через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток.

Згідно додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 103280387 від 23.07.2021 графік платежів та додатку № 2 паспорт споживчого кредиту, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений особисто, про що свідчить його електронний підпис, загальна вартість кредиту становить 11357 грн. 50 коп.

Згідно наданого позивачем платіжного доручення № 30228287 від 23.07.2021, ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 7700 грн.

Із наданого ТОВ «Мілоан» розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у сумі 32826 грн. 58 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 7315 грн. 00 коп., 24741 грн. 58 коп. заборгованість по відсотках та 770 грн. заборгованість за комісійною винагородою.

12.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги № 13Т, за умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників.

За умовами п. 6.6 договору, кредитор потягом 10 днів, з моменту переходу права вимоги, готує письмові повідомлення боржникам про відступлення прав вимоги заборгованості новому кредитору, що оформляється актом прийому-передачі, згідно додатку № 4.

Загальний розмір портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються за цим договором становить 50719567 грн. 86 коп.

Кредитор зобов`язаний протягом 30 робочих днів з моменту підписання цього договору та за умови своєчасної повної оплати компенсації за придбання/відступлення прав вимоги, передати новому кредитору всю документацію щодо права вимоги до боржників.

В якості компенсації за придбання/відступлення прав вимоги новий кредитор сплачує кредитору плату в розмірі, що станом на дату підписання складає 1960339 грн. 57 коп., яка сплачується згідно погодженого графіку до 26.11.2021 включно.

На підтвердження переходу права грошової вимоги позивач надав акт прийому-передачі реєстру боржників від 12.11.2021 до договору відступлення прав вимоги № 13Т, згідно якого загальна сума заборгованості складає 50719567 грн. 86 коп.

Згідно наданих позивачем платіжних інструкції № 1914 від 29.12.2021, № 1924 від 23.12.2021, № 1894 від 16.12.2021, № 1856 від 09.12.2021, № 1778 від 02.12.2021, № 26 від 25.11.2021, загальна сума сплачених ТОВ «Діджи Фінанс» грошових коштів ТОВ «Мілоан» за договором відступлення прав вимоги становить 1460339 грн. 57 коп.

Однак, за договором відступлення прав вимоги обумовлена сума має складати 1960339 грн. 57 коп.

Таким чином, суду не надано доказів того, що ТОВ «Діджи Фінанс» було здійснено у повному обсязі оплату за договором відступлення прав вимоги.

Крім того, згідно п. 7.1 договору відступлення прав вимоги № 13Т, оплата прав вимоги, які підлягають відступленню згідно цього договору, до кожного окремого боржника, визначаються згідно додатку № 1 до даного договору.

Однак позивач не надав суду такого додатку, що свідчив би про відступлення права вимоги щодо боржника ОСОБА_1 .

Згідно сталої практики Верховного Суду, доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012, від 15.04.2024 у справі № 2221/2373/12).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ст. 76 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежності від характеру рішення (Seryavin and Oters v. Ukraine, № 4909/04 від 10.02.2010). Рішення суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (Хірвісаарі проти Фінляндії).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами перехід права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс», а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Подорога