Справа № 642/4148/25
Провадження № 2/642/1481/25
УХВАЛА

Іменем України

15 липня 2025 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент служб у справах дітей про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

До Холодногірського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент служб у справах дітей про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною.

Розглянувши надані матеріали цивільної справи, прихожу до висновку про необхідність направлення справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст.5 ЦПК України.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України не передбачає альтернативної підсудності для позову про позбавлення батьківських прав, тому територіальна юрисдикція позову про позбавлення батьківських прав визначена імперативно тільки за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Для випадків, коли невідоме зареєстроване місце проживання відповідача, то для цього закон встановлює певні правила (ч.9, ч.10 ст.28, ст.29 ЦПК). Інших випадків зміни територіальної підсудності, тобто інших підстав для недотримання та відступу від загального правила, встановленого статтею 27 ЦПК України- процесуальний закон не передбачає.

Відсутні підстави для визначення підсудності позову про позбавлення батьківських прав цьому суду (за місцем фактичного знаходження позивача), - незалежно від того, чи окремо подається до суду даний позов чи він об`єднаний з іншою позовною вимогою. Процесуальний закон не передбачає можливості зміни територіальної підсудності позову (конкретно визначеної процесуальним законом) у разі об`єднання в одній позовній заяві декількох позовних вимог (позовів).

Суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що основною позовною вимогою є позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини.

В позовній заяві позивач зазначив місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: : АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Київського районного суду міста Харкова.

Зі змісту поданого позову не вбачаються обставини, що дозволяють позивачеві обрати підсудність справи, а також не міститься підстав для застосування правил виключної підсудності справи. Таким чином, в даному випадку, підсудність справи має визначатись згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1ст.378 ЦПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі вказаної справи за підсудністю до належного суду, яким є Київський районний суд м. Харкова.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 187, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент служб у справах дітей про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною - передати на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова (вул.Валентинівська, 7Б, м. Харків, 61168).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Передача справи з підстав, зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя В.В. Вікторов