Справа № 581/480/24
Провадження № 2/581/1/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2025 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участі секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за земельні ділянки, пені та розірвання договорів оренди землі, скасування записів про державну реєстрацію прав оренди землі

В С Т А Н О В И В:

Сутність заявлених до суду вимог

У червні 2024 року представник позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся через систему «Електронний суд» до суду із зазначеним позовом, який мотивував тим, що 11 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» укладено два договори оренди землі, у відповідності з умовами яких позивачем передано орендареві у строкове платне користування земельні ділянки загальною площею по 2,8699 га кожна (кадастрові номери: :03:002:0004, :03:002:0005). 27 жовтня 2017 року між сторонами договорів укладені додаткові угоди, якими попередні договори викладено у нових редакціях з проведенням державної реєстрації змін і доповнень до них. Зазначав, що відповідно до умов основних договорів від 11 вересня 2015 року із урахуванням додаткових угод від 27 жовтня 2017 року в їх текстах передбачалися наступні норми: договори між сторонами укладено до 31 грудня 2029 року; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі по 10658 грн 80 коп з кожну земельну ділянку, що становить 10 % від їх нормативної грошової оцінки; обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації; орендна плата вноситься до 20 числа останнього з вітньому році місяця; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цими договорами справляєтьтся пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення; дія договорів припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договорами. Протягом дії двох договорів оренди землі у період з 2018 року по 2023 рік відповідач сплачував позивачці фіксований розмір орендної плати без урахування її індексації, що є невиконанням відповідачем умов двох договорів щодо обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки з урахуванням індексації орендної плати та не в повному обсязі сплачував позивачці договірні розміри орендної плати, чим систематично порушував її права. Загальна сума недоплаченої відповідачем орендної плати позивачці за 2018-2023 роки по двом земельним ділянкам становить 8010 грн 29 коп. Крім того, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня на загальну суму 711 грн 06 коп. Через неналежне систематичне виконання відповідчем обов`язку щодо сплати орендної плати у фіксованому розмірі без урахування індексації за договорами оренди землі наявна підстава для їх розірвання. Посилаючись на зазначені обставини і норми ст. 409, 526, 651, 627 ЦК УКраїни, п. д) ч.1 ст. 141 ЗК України, ст.15,21, 25 Закону України «Про оренду землі» представник позивачки просив суд стягнути з відповідача на користь позивачки орендну плату за користування земельними ділянками площами по 2,8699 га кожна (кадастрові номери: :03:002:0004, :03:002:0005) за 2018-2023 роки у розмірі 8721 грн 35 коп, з яких 8010 грн 29 коп недоплачена орендна плата, 711 грн 06 коп пеня, розірвавши два договори оренди землі від 11 вересня 2015 року й скасувавши записи про державну реєстрацію прав оренди на зазначені земельні ділянки, стягнувши з відповідача понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору в сумі 3633 грн 60 коп та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн 00 коп.

Позиція позивача, представника позивача, представника відповідача по даній справі

Представник відповідача Мартинюк О.М. 25 червня 2024 року у поданому до суду відзиві на позов, заперечуючи проти нього в повному обсязі, зазначала про те, пунктом 4.2 чинних договорів оренди землі (в редакції додаткової угоди) передбачено обчислення розмірів орендних плат здійснюється з урахуванням індексації, тому дане положення передбачає інший механізм обрахування орендної плати ніж передбачено ст.21 Закону України «Про оренду землі», а саме з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а тому орендна плата вносилась відповідачем відповідно до умов договорів. Після укладення додаткових угод коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки не змінювався, тому орендна плата не переглядалась і зміни до договорів не вносились. Також зазначалося про належне виконання ТОВ «Діамант-Агро» зобов`язання за договорами оренди землі та вчасно і в повному обсязі виплачувало позивачці орендну плату у визначеному договорному розмірі. Через відсутність у відповідача заборгованості перед позивачкою зі сплати орендної плати зазначалося про безпідставність нарахування пені, оскільки відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України вказані штрафні санкції підлягають сплаті, у разі, коли боржник прострочив виконання зобов`язання. Також зазначалося про відсутність істотних порушень умов договорів оренди і відповідно підстав для їх розірвання. Представник відповідача посилався на недоведеність позивачкою розміру витрат на правничу допомогу, їх обґрунтовань та їх реальності. 05 липня 2024 року представник відповідача Мартинюк О.М. подала до суду заперечення на відповідь на відзив на позов, в яких зазначила про визначеність умовами укладених між сторонами цієї справи договорів обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації, тобто індексації нормативно-грошової оцінки землі. Зазначала про недоречність посилання позивачки на постанову Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/26217 та на постанову Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №292/1011/16-ц, якими сформульовані висновки про необхідність обчислення орендної плати, як і для даного спору, саме із урахуванням індексу інфляції (а.с.50-52,62-63).

Представник позивача Литвиненко О.О. 27 червня 2024 року через систему «Електронний суд» подав до суду відповідь на відзив, на що зазначив, що обчислення розмірів орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (абзац 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі»). Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки та інших цілей, визначених в статті 5 Закону України «Про оцінку земель». Невиконання відповідачем обов`язку по сплаті орендної плати за дві земельні ділянки з урахуванням їх індексації є порушенням істотних умов договорів, які мають системний характер, що тягне за собою розірвання укладених двох правочинів. Відповідач не спростував належними та допустимими доказами твердження позивача про те, що орендна плата сплачувалася орендодавцю не в повному обсязі, а саме без урахування індексації. Щодо розподілу витрат на правничу допомогу, то підстави визначення їх розміру та обґрунтованість будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с.58-59).

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 червня 2024 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. На підставі статей 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою судді від 18 червня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження. 06 серпня 2024 року провадження по справі зупинено на підставі п.14 ч.1 ст.253 ЦПК України. 04 липня 2025 року провадження у даній справі поновлено та цього ж дня ухвалено рішення по суті спору.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Гадяч Полтавської області, є громадянкою України (а.с.11,12).

ОСОБА_1 у січні 2010 року у порядку спадкування за заповітом набула право приватної власності на дві земельні ділянки площами по 2,8699 га кожна (кадастрові номери: :03:002:0004, :03:002:0005), які розташовані на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13,14,23,24).

11 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» укладено два договори оренди землі, на підставі яких позивач передала товариству в оренду строком на 7 років земельні ділянки площами по 3,41 га кожна (включаючи, кадастрові номери земельних ділянок: :03:002:0004, :03:002:0005), у тому числі: рілля по 2,8699 га рілля, по 0,16 і 0,17 га пасовища, по 0,37 га сфножаті, зі сплатою орендної плати у розмірі по 6340 грн 46 коп за кожну за рік, що становило 7 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних часток (паїв), з проведенням державної реєстрації прав оренди по договорам від 21 жовтня 2015 року (а.с.15-18,23,24).

27 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» укладені дві додаткові угоди до договорів оренди землі від 11 вересня 2015 року, якими викладено в новій редакції норми двох вищенаведених договорів оренди землі, а саме: договори укладені до 31 грудня 2029 року та визначено розмір орендної плати, який становить по 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних часток (паїв) загальними площами 3,41 га (включаючи, дві земельні ділянки (рілля) з кадастровими номерами: :03:002:0004, :03:002:0005), і дорівнює 10658 грн 80 коп; орендна плата вноситься до 20 числа останнього у звітньому році місяці, а обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договорами, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотків несплаченої суми за кожний день прострочення; зміна умов договорів здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін; договори набирають чинності після підписання їх сторонами та їх державної реєстрації; розміри орендної плати переглядаються щорічно у разі зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, у разі зміни нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, погіршенням стану орендованих земельних ділянок не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом; договора набирають чинності після їх підписання сторонами та їх державної реєстрації. Речові права на ці земельні ділянки зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому порядку за відповідачем по справі (п.2.4., 3.1., 4.1,4.4.,4.5,12.1,13.4 додаткової угоди) (а.с.19-22, 23-24).

Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 10 квітня 2024 року ОСОБА_1 : у 2018-2021, 2023 роках ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» сукупно нараховано по 22008 грн 74 коп у кожному році за надання майна у лізинг, оренду; у 2022 році ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» нараховано 22754 грн 12 коп за надання майна у лізинг, оренду; також у 2024 році ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» нараховано 22117 грн 46 коп за надання майна у лізинг, оренду (а.с.25,77).

Відповідно до складеної відповідачем довідки про сплату орендної плати ОСОБА_1 згідно з договором оренди землі б/н від 11 вересня 2015 року (дія договору до 31 грудня 2029 року), ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» нараховано позивачу за користування однією земельною ділянкою фіксовану орендну плату за 2018-2023 роки в розмірах по 10869,39 грн та відповідно сплатило з вирахування податків та платежів за вказані роки по 8580,34 грн (а.с.55). Документальні первинні відомості про сплату відповідачем орендної плати одночасно за дві земельні ділянки із урахуванням індексації, належні позивачу, у матеріалах справи відсутні.

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі щодо позовних вимог

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

За пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

Умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»).

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладення договору оренди).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частина третя статті 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У статті 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Нормами ст.21 вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах - ст. 22 вказаного Закону.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Згідно вимог п. «д» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Висновки суду по суті заявлених двох вимог

1. Із урахуванням установлених обставин справи та досліджених доказів, суд убачає виникнення між сторонами у даній справі цивільного спору з приводу стягнення орендної плати із урахуванням її індексації за користування земельними ділянками у 2018-2023 роках на підставі двох договорів оренди землі (додаткових угод до них), стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати, розірвання двох договорів оренди земельної ділянки через систематичну несплату орендної плати із урахуванням індексації, скасування державної реєстрації прав оренди; правовідносини, які виникли між сторонами спору врегульовані діючим договором оренди земельної ділянки, нормами спеціального Закону України «Про оренду землі», ЦК та ЗК України.

2. У даній справі підставою для щорічного нарахування та сплати орендної плати відповідачем за користування земельними ділянками позивача із урахуванням індексації, є і повинні бути договори оренди земельних ділянок, додаткові угоди до них (п.9,10,11 діючих між сторонами спору двох договорів оренди землі від 11 вересня 2015 року, п.4.1., 4.2., 4.3. додаткових угод до цього договору від 27 жовтня 2017 року). Пунктом 4.1. додаткових угод від 27 жовтня 2017 року передбачені розміри орендної плати за кожну земельну ділянку в сумі 10658 грн 80 коп, що становить 10 відсотків від нормативної грошової оцінки двох земельних ділянок, за один рік користування ними, у розмір орендної плати не входить податок на землю, орендар самостійно сплачує податок за землю.

Разом із цим, у пункті 4.2 додаткових угод до договорів оренди землі сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюються з урахуванням індексації. Сторонами договорів чітко не обумовлено порядку перегляду щорічно розміру орендної плати у разі зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, у разі зміни нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом (п. 4.4 додаткових угод до договору оренди землі). Згідно з пунктом 12.1 додаткових угод до договору оренди зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Позивач у період з 2018 року до 2023 року з вимогами до орендаря про зміну умов договорів у частині зміни розміру орендної плати чи її перегляду не звертався, жодних письмових домовленостей із цього приводу між сторонами не досягалося.

Із проаналізованих відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 01 квітня 2024 року, та довідкових відомостей про розмір сплаченої позивачу орендної плати за 2018-2023 роки, наданих ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» вбачаються обставини про сплату на виконання вищевказаних правочинів щодо двох земельних ділянок відповідачем позивачу орендної плати у 2018-2020 роках у однакових розмірах по 22008,74 грн щороку та у 2021,2023 роках по 22008 грн 78 коп та 22754 грн 12 коп у 2022 році, у 2024 році нараховувалося 22117 грн 46 коп після відрахування податків та зборів без проведення виплат орендної плати із урахуванням її індексації.

Як убачається із матеріалів справи та змісту укладених договорів оренди землі між сторонами спору відповідач у порушення п. 4.1-4.3 діючих правочинів із урахуванням додаткових угод повно та своєчасно до 20 грудня кожного року з 2018 року по грудень 2023 року добросовісно не виплатив узгоджені договірні розміри орендної плати із урахуванням саме індексів інфляції за вищевказані роки на загальну суму 8010 грн 29 коп за наведеними у позові розрахунками, а саме:

- за 2018 рік: 1393 грн 10 коп (21317,60 договірного розміру орендної плати *1,097 сукупний індекс інфляції з січня-грудня 2018 року = проіндексований розмір орендної плати 23401,84 грн 22008,74 фактично виплаченої орендної плати = 1393 грн 10 коп);

- за 2019 рік: 173 грн 02 коп (21317,60 договірного розміру орендної плати *1,040 сукупний індекс інфляції з січня-грудня 2019 року = проіндексований розмір орендної плати 22181,76 грн 22008,74 фактично виплаченої орендної плати = 173 грн 02 коп);

- за 2020 рік: 373 грн 10 коп (21317,60 договірного розміру орендної плати *1,049 сукупний індекс інфляції з січня-грудня 2020 року = проіндексований розмір орендної плати 22381,84 грн 22008,74 фактично виплаченої орендної плати = 373 грн 10 коп);

- за 2021 рік: 1443 грн 85 коп (21317,60 договірного розміру орендної плати *1,100 сукупний індекс інфляції з січня-грудня 2021 року = проіндексований розмір орендної плати 23452,63 грн 22008,78 фактично виплаченої орендної плати = 1443 грн 85 коп);

- за 2022 рік: 4234 грн 65 коп (21317,60 договірного розміру орендної плати *1,266 сукупний індекс інфляції з січня-грудня 2022 року = проіндексований розмір орендної плати 26988,77 грн 22754,12 грн фактично виплаченої орендної плати = 4234 грн 65 коп);

- за 2023 рік: 392 грн 57 коп (21317,60 договірного розміру орендної плати *1,050 сукупний індекс інфляції з січня-грудня 2023 року = проіндексований розмір орендної плати 22401,35 грн 22008,78 грн фактично виплаченої орендної плати = 392 грн 57 коп).

Разом із цим суд зазначає, що із урахуванням новітньої правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у п.137,138 постанови від 05 лютого 2025 року у справі № 925/457/23 (провадження № 12-33гс24) щодо умов та порядку обрахунку індексації орендної плати за договорами оренди землі (у спосіб корегування суми орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції у періодах (місяцях, роках), що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць, із індексацією всіх подальших річних платежів за декілька років в межах заявлених вимог), то метологічно та калькуляційно правильний обрахунок розміру орендної плати із її індексацією слід проводити за іншою формулою (договірний розмір орендної плати * (помножити) на сукупний розмір індексів інфляції з базового місяця 27 жовтня 2017 року (дата, місяць та рік підписання двох додаткових угод) і по грудень кожного року, в якому використовувалися земельні ділянки (як про це заявлено в позові, по грудні місяці 2018-2023 років), та калькуляційно проіндексований розмір орендної плати за новою фомулою буде більшим від обрахованого позивачкою у позові. Суд уважає обгрунтованим та правильним виконання договірних зобов`язань у спосіб обрахування та виплати щорічно орендної плати за земельні ділянки позивачці із урахуванням правильно обрахованих індексів інфляції, чого в порушення п. 4.1, 4.2 додаткових угод до договорів оренди землі відповідачем виконано не було, а тому за ТОВ «Діамант-Агро» щороку виникав борг по сплаті правильно обрахованого розміру орендної плати із урахуванням її індексації по двом договорам, а саме: за 2018 рік розмір проіндексованої недоплаченої орендної плати із урахуванням податків та зборів дорівнював по 11924,29 грн на кожну земельну ділянку; за 2019 рік розмір недоплаченої орендної плати із урахуванням податків та зборів дорівнював 12175,25 грн; за 2020 рік 12783,07 грн; за 2021 рік 14063,34 грн; за 2022 рік 17804,65 грн; за 2023 рік 18709,80 грн. Отже, сумарний розмір калькуляційно та методологічно правильно обрахованої орендної плати із індексацією по двом земельним ділянкам дорівнює 87460 грн 40 коп.

Однак, суд уважає за необхідне стягнути у межах завлених вимог сукупний розмір орендної плати по двом земельним ділянкам в сумі 8010 грн 29 коп, застосувавши ефективний договірний спосіб захисту порушеного права позивачки на своєчасне та повне отримання орендної плати за користування належними їй земельними ділянками протягом 2018-2023 років.

2.1. Довід представника відповідача про помилковість проведення обрахунку позивачкою орендної плати із урахуванням індексів інфляції та про необхідність застосування для такого обрахунку саме коефіцієнта індексації нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, суд уважає невмотивованим та таким, що не ґрунтується на нормах укладеними між сторонами договорах оренди землі та положеннях чинного земельного законодавства із огляду на нижченаведене.

За змістом ч.3 ст.21 Закону України "Про оренду землі" обчислення розміру та виплата орендної плати за землю первинно повинно здійснюватися з урахуванням саме індексів інфляції, якщо інше не передбачено укладеним між сторонами договором оренди землі. У п.4.2, 4.4 діючих додаткових угод до договорів оренди землі від 11 вересня 2015 року сторони узгодили положення про те, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації, а розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання, передбачених договором та у разі зміни нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, в інших випадках, передбачених законом. Сторони у даному спорі однозначно чітко та зрозуміло не визначали в договорах оренди землі особливості обрахунку ними орендної плати саме з урахуванням індексації нормативно-грошової оцінки земельних ділянок. Чинне земельне законодавство не передбачає автоматичної зміни розміру орендної плати за договорами оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки, додаткових угод із внесенням змін до договорів про це сторони не укладали. Тому за загальним правилом у даній справі із огляду на норми вищезазначеного спеціального закону обчислювати необхідно орендну плату саме із урахуванням індексів інфляції, починаючи від базового року і закінчуючи роком користування земельними ділянками, який заявлено в позові.

3. Пунктом 4.5 додаткових угод до двох договорів оренди землі від 11 вересня 2015 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цими договорами, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

На думку суду, через несвоєчасну та повну невиплату орендної плати відповідачем позивачці із урахуванням її індексації за 2018-2023 роки, в яких використовувалися земельні ділянки, на користь позивачки з ТОВ «Діамант-Агро» підлягає стягненню договірний розмір пені в якості належного та ефективного способу захисту порушеного права позивачки на своєчасне та повне отримання орендної плати за користування її земельними ділянками протягом вищенаведених років.

Представник позивачки навів суду методологічно та калькуляційно правильний розрахунок розміру пені за несвоєчасну сплату орендної плати за зазначені вище роки, правильно обраховуючи початок першого дня прострочення з 21 грудня кожного року і самостійно визначений день закінчення строку обрахунку пені по 31 травня 2024 року.

Щорічні розрахунки пені за неповністю сплачену орендну плату по двом земельним ділянкам у правильно обрахованому розмірі, із урахуванням проіндексованої орендної плати, наводяться судом нижче, а саме:

- за 2018 рік розмір пені дорівнює 182,97 грн (919,92 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*0.01відсоток орендної плати/100*1989 днів прострочення = 182,97 грн);

- за 2019 рік розмір пені дорівнює 190,15 грн (1170,88 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*0.01відсоток орендної плати/100*1624 днів прострочення = 190,15 грн);

- за 2020 рік розмір пені дорівнює 223,76 грн (1778,7 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*0.01відсоток орендної плати/100*1258 днів прострочення = 223,76 грн);

- за 2021 рік розмір пені дорівнює 285,22 грн (3193,95 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*0.01відсоток орендної плати/100*893 днів прострочення = 285,22 грн);

- за 2022 рік розмір пені дорівнює 339,38 грн (6427,59 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*0.01відсоток орендної плати/100*528 днів прострочення = 339,38 грн);

- за 2023 рік розмір пені дорівнює 125,60 грн (7705,41 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*0.01відсоток орендної плати/100*163 днів прострочення= 125,60 грн).

Сукупно калькуляційно правильний обрахований договірний розмір пені за 2018-2023 роки дорівнює 1347 грн 08 коп.

Проте, у межах завлених вимог суд уважає за необхідне стягнути сукупний розмір обрахованої у позові пені у заявленому розмірі в сумі 711 грн 06 коп, застосувавши ефективний договірний спосіб захисту порушеного права позивачки на своєчасне та повне отримання орендної плати за користування належними їй земельними ділянками протягом 2018-2023 років.

Вищенаведені висновки суду узгоджуються із подібними за своїм змістом правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 426/6529/20, від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18, від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17, від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18 (провадження № 61-13979св19).

Також, суд уважає, що право позивачки на майно у виді індексації орендної плати та пені також захищається та практично гарантується ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі виплати є прибутком для позивача, які випливають із нерухомої власності у виді земельних ділянок, і ця виплата передбачена добровільно укладеним між сторонами спору договорами оренди земельних ділянок (п.42,45,46,57 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1989 року у справі «Мелахер та інші проти Австрії» (Mellacher and Others v. Austria), заяви №№ 10522/83; 11011/84; 11070/84).

4. За змістом заявленого позову, позивачка, посилаючись на норми ч.2 ст.651 ЦК України, п. д) ч.1 ст.141 ЗК України, зазначала про систематичну несплату відповідачем не в повному обсязі орендної плати за 2018-2023 роки із урахуванням її індексації за користування належними їй земельними ділянками.

Судом установлена систематична, протягом 2018-2023 років, недоплата відповідачем позивачці орендної плати в частині її індексації при повній щорічній сплаті фіксованого договірного розміру орендної плати за дві земельні ділянки площами по 2,86 га за кожну га в розмірі 10658,80 грн, визначеного п.4.1 договорів оренди землі від 11 вересня 2015 року (із додатковими угодами). Такі дії відповідача є порушенням вищезазначених норм договорів оренди землі та одночасно є лише частковою недоплатою договірного розміру орендної плати, й відповідно ці обставини не є підставою для розірвання діючих двох договорів оренди землі на підставі п.д) ч.1 ст.141 ЗК України через систематичну повну несплату орендної плати за вищевказані роки.

Із приводу вимоги про розірвання договорів оренди землі з підстави істотного порушення його умов (ч.2 ст.651 ЦК України), то, оцінюючи порушення відповідачем його норм у даній справі на предмет істотності, суд виходить із нижченаведеного, а саме:

1. Розмір щорічних недоплат орендної плати в порівнянні із визначеними договірними розмірами орендної плати, які сплачувалися відповідачем позивачці за дві земельні ділянки, у відсотковому відношенні є незначним (у 2018 році 8 % від договірного розміру визначеної орендної плати по кожній земельній ділянці, у 2019 році 11 % по кожній земельній ділянці, у 2020 році 17 % по кожній земельній ділянці, у 2021 році 30 % по кожній земельній ділянці, у 2022 році 60 % по кожній земельній ділянці, у 2023 році 72 % по кожній земельній ділянці, сукупний розмір недоплат індексації орендної плати за 6 років за дві земельні ділянки дорівнює 33 % від сукупного договірного розміру орендної плати за вищевказаний період (21196,45 грн сукупна недоплата індексації орендної плати/63952,8 грн сукупна недоплата договірного розміру орендної плати за 6 років*100%).

2. Ці порушення умов договорів не призвели до значних втрат позивачкою доходів від використання належних їй земельних ділянок через те, що індекси інфляції є щорічно змінювані величини, які залежать від різних економічних процесів в Україні, обов`язкове настання яких та обов`язкову щорічну сплату цих індексів перебачити при укладенні правочинів сторонам не є можливим.

3. Земельні ділянки, належні позивачці, правомірно використовувалися відповідачем протягом 6-річного строку з періодичною сплатою орендної плати без урахування індексів інфляції.

4. У матеріалах справи відсутні дані про нецільове використання відповідачем земельних ділянок, належних позивачці, зі зниженням якісних характеристик об`єктів оренди, передачі їх в суборенду тощо.

Таким чином, ураховуючи те, що часткова несплата відповідачем складової орендної плати у виді її індексації у вищезазначених роках не призвела до істотного порушення умов укладених між сторонами спору договорів, а систематична недоплата частини орендної плати у виді її індексації не є підставою для констатації систематичної повної несплати орендної плати за вищезазначені періоди, суд не вбачає підстав для розірвання договорів оренди землі від 11 вересня 2015 року зі скасуванням запису про державну реєстрацію права оренди землі. Також суд уважає, що стягнення з відповідача заборгованості із орендної плати із урахуванням індексів інфляції у даній справі буде ефективним та пропорційним способом захисту порушеного права позивачки з подальшим збереженням чинності зазначених договорів оренди землі. Також суд не вбачає підстав для задоволення заявленого позову в частині вторинної вимоги про скасування державної реєстрації права оренди за відповідачем, так договори оренди судом не розірвано та вони є чинним на день ухвалення рішення суду. Тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити з підстави його необґрунтованості.

Такий висновок суду узгоджується із наближеними за змістом правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у п.76-80 постанови від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2021 року у справі № 910/2861/18 та від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 199/3846/19.

Розподіл судових витрат по справі

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, ураховуючи задоволення заявленого позову в частині майнової вимоги про стягнення боргу по індексації орендної плати та пені, проте у частині немайнових вимог про розірвання договорів оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди судом відмовлено у задоволенні позову (2422 грн 40 коп сплачено судового за цими вимогами), а тому уважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача лише 1211 грн 20 коп (33 % сплаченого судового збору) повернення сплаченого ОСОБА_1 судового збору при її зверненні до суду з позовом за задоволеною однією позовною вимогою.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до частин 1,4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн представником позивача надано: копію ордера серії ВІ №1222457 від 31 травня 2024 року про надання правничої допомоги ОСОБА_1 у Липоводолинському районному суді адвокатом Литвиненком О.О.; копію договору про надання правової допомоги №36 від 01 квітня 2024 року, укладеного між адвокатом Литвиненко О.О. та позивачем, а також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Литвиненком О.О. (а.с.26-28).

Беручи до уваги складність справи, яка є нескладною та усталеність сформованої у даній справі судової практики, обсяг виконаних адвокатом робіт по підготовці позову та процесуальних документів у ньому, ціну позову та значення справи для сторін, приймаючи до уваги при визначенні суми відшкодування реальність адвокатських витрат, їх співмірність із нескладним предметом спору, двохгодинними витратами часу адвоката на підготовку позову та фактично наданим послугам по досудовій підготовці позовних матеріалів та складанню відповіді на відзив відповідача, заперечень на відповідь на відзив, без прийняття участі у судових засіданнях по справі, розумність їх розміру, а письмове невизнання відповідачем у даній справі заявленого позову у поданому суду відзиві суд окремо розглядає цю процесуальну дію в аспекті розподілу судових витрат в якості клопотання цього учасника справи про зменшення розміру витрат за надану правничу допомогу. Тому із урахуванням наведено вище, на підставі ч.4,5 ст.137 ЦПК України, суд уважає за необхідне зменшити заявлений до стягнення позивачем розмір цих витрат до 4000 грн 00 коп витрат за надану професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача із урахуванням часткового задоволення позову 2000 грн за надану допомогу (позов задоволено на 50 %); такий висновок суду узгоджується із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, у п. 148,149 постанови від від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, та із правовими висновками, сформульованими у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа № 280/2635/20), у п.141-144 постанови цього суду від 29 січня 2025 року у справі № 756/1428/22.

Керуючись статтями 2,3,19, 23,76-89,141, 258-268, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за земельну ділянку, пені, розірвання договору оренди землі, скасування записів про державну реєстрацію прав оренди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-АГРО» на користь ОСОБА_1 8010 (вісім тисяч десять) гривень 29 (двадцять дев`ять) копійок заборгованість з індексацією орендної плати за користування двома земельними ділянками за 2018 - 2023 роки, 711 (сімсот одинадцять) гривень 06 (шість) копійок пені за прострочення виплати орендної плати з урахуванням індексів інфляції за 2018-2023 роки по двом земельним ділянкам.

Відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-АГРО» про розірвання договорів оренди землі № б/н від 11 вересня 2015 року, укладені між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-АГРО» щодо двох земельних ділянок площею по 2,8699 га кожна (кадастрові номери: :03:002:0004, :03:002:0005), скасування записів про державну реєстрацію прав оренди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-АГРО» на користь ОСОБА_1 1211 грн 20 коп повернення судового збору та 2000 грн 00 коп витрат за надану професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-АГРО» (місцезнаходження: вул. 40 років Перемоги, буд № 29, с.Сула, Сумський район Сумська область, ).

Повне рішення суду складено 04 липня 2025 року.

Суддя Д. В. Бутенко