Справа № 683/1700/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Кутасевич О.Г.,

з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.

розглянувши в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 683/1700/25, номер провадження 2/683/1064/2025 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

встановив:

У червні 2025 року ТОВ «Коллект центр» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 56082,77 грн заборгованості:

- за кредитним договором №5055201 від 11 липня 2021 року в сумі 20779,60 грн, з яких: 3339,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17020,60 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 420,00 грн - заборгованість за комісіями;

- за кредитним договором №102205145 від 20 липня 2021 року в сумі 21892,13 грн, з яких: 3500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 17992,13 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 400,00 грн - заборгованість за комісіями;

- за кредитним договором №75415699 від 11 червня 2021 року в сумі 13411,04 грн, з яких: 3945,12 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9393,73 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 63,12 грн - інфляційні збитки та 9,07 грн 3% річних.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 11 липня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі ТОВ "Мілоан") та ОСОБА_1 укладено Договір № 5055201.

20 липня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Договір № 102205145.

11 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 укладено Договір № 75415699.

Указані договори були підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на його номер телефону, що підтверджується умовами договорів, реквізитами та підписами сторін.

За загальними умовами вказаних кредитних договорів позичальник ОСОБА_1 отримала кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язалась повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами.

Однак, в подальшому відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення, наданих їй кредитів.

15 грудня 2021 року укладено договір №15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5055201.

17 грудня 2021 року укладено договір №17/12-2021-62 відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102205145.

27 січня 2022 року укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75415699.

10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №5055201, №102205145, №75415699.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договорами №5055201, №102205145 та №75415699.

Оскільки відповідачка в добровільному порядку не виконала своїх зобов`язань, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав та просить стягнути з неї суму заборгованості 56082,77 грн за вказаними кредитними договорами, а також 2422,40 грн судового збору та 16000 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку наданим доказам, дійшов наступного висновку.

11 липня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 5055201, відповідно до якого відповідачка отримала 4200 грн на строк 30 днів до 10 серпня 2021 року, під 1.25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна ставка 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія 420 грн.

20 липня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 102205145 відповідно до якого відповідачка отримала 4000 грн на строк 30 днів до 20 липня 2021 року, під 1 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна ставка 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія 400 грн, про що сторони погодили також в Додатку №1 до договорів.

Указані кредитні договори підписані електронним підписом ОСОБА_1 , який відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить п.6.1 та п.7 кредитних договорів, адреса, реквізити та підпис сторін.

Невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства. Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Відповідно до п. 2.1. вказаних договорів кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

п. 2.3.1.2. Договорів передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.

Таким чином загальний строк договору, з урахуванням всіх пролонгацій не може перевищувати 120 днів.

Згідно п. 4.2. договорів у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору.

Підписанням цих договорів споживчого кредиту ОСОБА_2 підтвердила, що вона ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 5)

Відповідно до умов договорів останній укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання, перерахувавши на банківську картку ОСОБА_1 4200 грн за договором №5055201 та 4000 грн за договором №102205145, що підтверджується квитанціями від 11 липня 2021 року (а.с.51, 54 на звороті).

11 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір № 75415699, відповідно до якого остання отримала в кредит в сумі 4200 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

На виконання умов договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 11 червня 2021 року перерахувало ОСОБА_1 4200 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» та платіжною інструкцією від 11 червня 2021 року.

Відповідачка своїх зобов`язань за договором не виконала, отримані кошти на умовах договору не повернула.

15 грудня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №15/12-2021-22 відповідно до якого ТОВ "Мілоан"відступило «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі і до ОСОБА_2 за договором №5055201 від 11 липня 2021 року, в сумі 8926,15 грн, з яких: 3990 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5167,15 грн - сума заборгованості за відсотками, 420 заборгованість за комісією, що підтверджується актом приймання-передавання реєстру боржників та витягом з реєстру боржників до вказаного договору.

17 грудня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №17/12-2021-62 відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102205145в сумі 8926,15 грн, з яких: 3500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5917,13 грн - сума заборгованості за відсотками, 400 заборгованість за комісією, що підтверджується актом приймання-передавання реєстру боржників та витягом з реєстру боржників до вказаного договору.

27 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75415699 в сумі 13338,85 грн, з яких: 3945,12 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9393,73 грн - сума заборгованості за відсотками, 420 заборгованість за комісією, що підтверджується актом приймання-передавання реєстру боржників та витягом з реєстру боржників до вказаного договору.

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за договорами №5055201, №102205145, №75415699 що підтверджується актом приймання-передавання реєстру боржників та витягом з реєстру боржників до вказаного договору.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договорами №5055201, №102205145 та №75415699.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно ст. ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Ураховуючи факт підписання відповідачкою ОСОБА_1 електронних договорів шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що укладення кредитних договорів №5055201 від 11 липня 2021 року, №102205145 від 20 липня 2021 року та №75415699 від 11 червня 2021 рокувідбулось, що узгоджується зі ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», та останній перераховано суму кредиту в розмірі відповідно 4200 грн, 4000 та 4200 грн.

ОСОБА_1 отримані кошти у визначений кредитними договорами та договором позики строк у повному обсязі не повернула, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законні та договорах, підлягають задоволенню, і з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу за договором №5055201 в розмірі 3339 грн, за договором №102205145 в розмірі 3500 грн та за договором №75415699 в розмірі 3945,12 грн.

Що стосується розміру відсотків за користування кредитними коштами за вказаними кредитним договорами, то суд зважає на наступне.

Як вбачається із наданих суду розрахунків, заборгованість складає:

за кредитним договором №5055201 від 11 липня 2021 року в сумі 20779,60 грн, з яких: 3339,00 грн - заборгованість за основним за тілом кредиту, 17020,60 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 420,00 грн - заборгованість за комісіями;

за кредитним договором №102205145 від 20 липня 2021 року в сумі 21892,13 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 17992,13 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 400,00 грн - заборгованість за комісіями;

- за кредитним договором №75415699 від 11 червня 2021 року, в сумі 13411,04 грн, з яких: 3945,12 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9393,73 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 63,12 грн - інфляційні збитки та 9,07 грн 3% річних.

При цьому, як вбачається зі змісту кредитних договорів №5055201 від 11 липня 2021 року, №102205145 від 20 липня 2021 року, кредит надавався строком на 30 днів та передбачав пролонгацію та пільгових умовах, а також за стандартною ставкою, але загалом не більше 120 днів.

Проте, відповідно до розрахунку, наданого ТОВ «Мілоан» відсотки за користування кредитом за договором №5055201 від 11 липня 2021 року нараховувались відповідно до вимог п.1.5.2 за пільговою ставкою 1.25 % протягом 60 днів користування кредитом, яка передбачала часткове погашення кредиту, комісії та відсотків та п.1.6 за стандартною ставкою, відповідачкою сплачено тіло кредиту на суму 861 грн та відсотки 1865 грн, комісії за пролонгацію 716 грн, однак відсотки за користування кредитом в сумі 339 грн нараховані з 08 по 18 листопада 2021 року за межами 120 днів, визначеного умовами договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №102205145 від 20 липня 2021 року, наданого ТОВ «Мілоан» відсотки за користування кредитом за договором нараховувались відповідно до вимог п.1.5.2 за пільговою ставкою 1% протягом 60 днів користування кредитом, яка передбачала часткове погашення кредиту, комісії та відсотків та п.1.6 за стандартною ставкою, відповідачкою сплачено тіло кредиту на суму 500 грн, відсотки 679 грн, та комісії за пролонгацію 448 грн, відсотки за користування кредитом в сумі 5917,13 грн та комісії в сумі 400 грн нараховані відповідно до умов договору.

Отже, за таких умов договорів, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за кредитним договором в межах строку дії договору кредиту та після його закінчення у разі неповернення кредиту лише не більше 90 календарних днів, починаючим з першого дня прострочки виконання зобов`язання.

Із розрахунку, наданого позивачем на підтвердження своїх позовних вимог в частині стягнення відсотків за договорами № 5055201 від 11 липня 2021 року в сумі 17020, 60 грн та №102205145 від 20 липня 2021 року в сумі в сумі 17992, 13 грн, які відображені в реєстрі боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10 січня 2023 року убачається, що попереднім кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» нараховані відсотки з часу отримання ним права вимоги від ТОВ «Мілоан» і до часу відступлення права вимоги ТОВ «Коллект Центр» за період відповідно з 15 грудня та 17 грудня 2021 року по 23 лютого 2023 року, тобто за межами строків, передбачених вказаними кредитними договорами.

За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц.

Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договорами №5055201 від 11 липня 2021 року та №102205145 від 20 липня 2021 року не виконала, з неї на користь відповідача слід стягнути:

за кредитним договором №5055201 від 11 липня 2021 року (з урахуванням сплачених відповідачкою сум), заборгованість в сумі 8587,15 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 3339,00 грн, заборгованості за процентами станом на 07 листопада 2021 року в межах строку дії договору 4828,15 грн, заборгованість за комісією 420,00 грн;

за кредитним договором №102205145 від 20 липня 2021 року (з урахуванням сплачених відповідачкою сум) 9817,13 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 5917,13 грн заборгованість за нарахованими процентами станом на 11 листопада 2021 року в межах строку дії договору, 400,00 грн заборгованість за комісією.

Що стосується розміру відсотків за користування кредитними коштами за договором позики №75415699 від 11 червня 2021 року в сумі 13411,04 грн, з яких: 3945,12 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9393,73 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 63,12 грн - інфляційні збитки та 9,07 грн 3% річних, то суд зважає на таке.

Як убачається зі змісту вказаного договору, відповідачка отримала в позику грошові кошти у розмірі 4200 грн, строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована).

Відповідно до п.5.2 договору відповідач підтвердив, що: до моменту підписання Договору вивчив його та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https;//mycredit.ua/ua/documents-license/ їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування авто пролонгації, йому зрозумілі.

Проте, вказані Правила, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог та визначають умови програми лояльності, а також пролонгації договору, відповідальність сторін, а також інші умови не підписані відповідачкою, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила та умови вона розуміла, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи договір позики №75415699.

Отже, за відсутності достатніх підтверджень про умови пролонгації договору, які відсутні в тексті договору, надані банком Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору позики, оскільки ці документи достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст.263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо умов пролонгації договору понад строк 30 днів, визначені самим договором, надані позивачем розрахунки заборгованості достовірно не вказують на саме такий розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом, а також свідчать про нарахування процентів за межами строку позики.

Відповідно до умов договору, підписаного відповідачем, сума позики 4200 грн, строк позики 30 днів та базова ставка 1,99 процентів.

Відповідно до розрахунку, наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідачкою на погашення тіла кредиту сплачено 254,88 грн. та на погашення відсотків 2095,02 грн, а тому суд уважає, що з відповідачки підлягає до стягнення заборгованість в сумі 6388 грн, яка складається з суми позики 3945,12 грн та 412,38 грн відсотків. (4200*1,99%*30-2095,02= 412,38).

Вимоги позивача про стягнення 63,12 грн інфляційних збитків та 9,07 грн 3% річних задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до вимог п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів належного виконання зобов`язань за договором позики відповідачем надано не було.

Таким чином, ураховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договорами споживчого кредиту та позики підлягають частковому задоволенню, і з неї на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість в сумі 24792,26 грн:

- кредитним договором №5055201 від 11 липня 2021 року в сумі 8587,15 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 3339,00 грн, заборгованості за процентами станом на 07 листопада 2021 року в межах строку дії договору 4828,15 грн заборгованість за комісіями 420,00 грн;

- за кредитним договором №102205145 від 20 липня 2021 року в сумі 9817,13 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 5917,13 грн заборгованість за нарахованими процентами станом на 11 листопада 2021 року в межах строку дії договору, 400,00 грн заборгованість за комісіями;

- за кредитним договором №75415699 від 11 червня 2021 року, в сумі 6388 грн, яка складається з суми позики 3945,12 грн та 412,38 грн відсотків.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2481 грн, та заявлено витрати на правову допомогу в розмірі 16000 грн, ціна позову становила 56082,77 грн, позов задоволено на суму 24792,26 грн, тобто на 44,2% (24792,26х100:56082,77), а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1096,60 грн (2481 х 44,2 %) судового збору та 7072 грн витрат на правову допомогу (16000х44,2%).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість в сумі 24792,26 грн:

- за кредитним договором №5055201 від 11 липня 2021 року в сумі 8587,15 грн, з яких: 3339,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4828,15 грн заборгованість за процентами та 420,00 грн заборгованість за комісією;

- за кредитним договором №102205145 від 20 липня 2021 року в сумі 9817,13 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5917,13 грн - заборгованість за процентами та 400,00 грн заборгованість за комісією;

- за кредитним договором №75415699 від 11 червня 2021 року в сумі 6388 грн, з яких 3945,12 грн - заборгованість за позикою та 412,38 грн процентів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» 1096,60 грн судового збору та 7072 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: