Справа № 569/5740/17
УХВАЛА

23 червня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,

з участю представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати виконавчий документ, а саме виконавчий лист по справі № 569/5740/17, виданий 27.03.2018 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості по кредитному договору № 191 А від 106 травня 2008 року в сумі 2379 469, 35 грн 92 коп. та 35 830, 80грн по сплаті судового збору, таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що 30 листопада 2017 року Рівненським міським судом Рівненської області було ухвалено заочне рішення у справі № 569/5740/17 за позовом ПАТ " Укрсоцбанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 191 А від 06.05.2008 року та судових витрат. Заочним рішенням позов було задоволено повністю.

29.12.2018 року було відкрито виконавче провадження № 57978615 на підставі виконавчого листа, виданого Рівненським міським судом Рівненської області № 569/5740/17 від 27.03.2018 року

09.04.2020 року Рівненським міським судом по справі № 569/5740/17 постановлено ухвалу про заміну стягувача Акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" на його правонаступника - Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" у виконавчих провадженнях № 57978615, 57980654.

01.12.2022 АТ "АЛЬФА-БАНК" змінив назву на АТ"СЕНС БАНК" згідно витягу з державного реєстру банків та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 грудня 2010 року по справі № 256/10 Акціонерно- комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» звернувся до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Судом встановлено 06 травня 2008 року між АКБ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_7 укладено Договір кредиту № 191А на купівлю автотранспортних засобів. Відповідно до п.п. 1.1., 1.1.1. Договору, позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в сумі 60537,00 доларів США , із сплатою 8,88 відсотків річних та щомісячним погашенням заборгованості згідно графіку, встановленому Договором.

Відповідно до заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2017 року по справі № 569/5740/17 ПАТ «УКРСОЦБАНК» (далі ПАТ «УКРСОЦБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 191А від 06 травня 2008 року.

Судом встановлено, що 06 травня 2008 року між акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є ПАТ «УКРСОЦБАНК», та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 191А на купівлю автотранспортних засобів, за яким остання отримала від позивача кредит на придбання автомобіля «Infiniti», модель FX 35 Premium 2007 року випуску в сумі 60537,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,88% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 05 травня 2015 року.

Здійснивши порівняння рішення третейського суду при асоціації українських банків від 08 грудня 2010 року по справі № 256/10 та заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2017 року по справі № 569/5740/17 заявник стверджує про тотожність предмету позову.

Вважає, що виконавчий лист, виданий Рівненським міським судом Рівненської області по справі 569/5740/17 від 27.03.2018 р., має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із тим, що стягувач вже отримав виконавчі листи, видані 28 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва № 6/2604/951/2012 щодо стягнення заборгованості, пов`язаних з вирішенням спору Третейський судом, на підставі чого заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області має бути скасовано у зв`язку із наявністю вирішеного спору із тих самих підстав, між тими ж сторонами, з того самого предмету спору Третейським судом.

Просить суд, зупинити виконавче провадження № 57978615 на підставі виконавчого листа, виданого Рівненським міським судом Рівненської області по справі 569/5740/17 від 27.03.2018 р.

Витребувати виконавчий лист по справі № 569/5740/17 від 27.03.2018 р. з Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Визнати виконавчий лист по справі № 569/5740/17 від 27.03.2018 р., виданий Рівненським міським судом Рівненської області, таким, що не підлягає виконанню.

Зобов`язати відшкодувати заявнику неправомірно стягнуті кошти під час здійснення виконавчого провадження № 57978615 на підставі Виконавчого листа, виданого Рівненським міським судом Рівненської області по справі 569/5740/17 від 27.03.2018 р.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному судді від 08.01.2025 року заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню передана на розгляд судді Тимощука О.Я.( а.с. 42)

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20.02.2025 року заяву ОСОБА_2 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.03.2025 року ( а.с. 46)

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25.02.2025 року заяву про відвід судді Тимощука О.Я. передано на вирішення іншому судді в порядку ст.33 ЦПК України ( а.с. 52-53)

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26.02.2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Тимощука О.Я. відмовлено ( а.с. 55)

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06.03.2025 року заяву про самовідвід судді Тимощука О.Я. задоволено ( а.с. 60-61)

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Кучиної Н.Г.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10.03.2025 року справу прийнято до розгляду та призначено на 25.03.2025 року

Представник заявника, адвокат Білецький Б.М. в судовому засіданні в порядку відеокоференції підтримав повністю заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, з підстав, викладених у заяві.

Представник АТ «Сенс банк" Ременюк Т.О. подала 24 березня 2025 року заперечення на заяву.

В обгрунтування заяви поклається на те, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2017 року було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 191А від 06 травня 2008 року в сумі 88 083 (вісімдесят вісім тисяч вісімдесят три) долари США 05 центи, що по курсу НБУ станом на 30 листопада 2017 року становить 2379469 (два мільйони триста сімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять) гривень 35 копійок. Ухвалою Рівненського міського суду від 09.04.2020 року було замінено стягувача ПАТ "Укрсоцбанк" на АТ "Альфа-Банк" (нині АТ "Сенс Банк").

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2024 року, залишеної без змін Постановою Рівненського апеляційного суду від 28.01.2025 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2017 року у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Відтак, вважає, що вказане унеможливлює розгляд поданої заяви за відсутності матеріалів цивільної справи та відмови у відновленні втраченого провадження.

Вказує, що зявником суду не представленого жодного доказу, що свідчить про припинення обов`язку останнього як боржника перед стягувачем, а також про те, що виконавчий лист було видано судом помилково.

Вважає, що вказані доводи представника заявника, не є підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а подана заява є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, дослідивши матеріали виконавчого провадження , суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено 06 травня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено Договір кредиту № 191А на купівлю автотранспортних засобів. Відповідно до п.п. 1.1., 1.1.1. Договору, позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в сумі 60537,00 доларів США, із сплатою 8,88 відсотків річних та щомісячним погашенням заборгованості згідно графіку, встановленому Договором.( а.с.5-10)

Як встановлено судом, 30 листопада 2017 року Рівненським міським судом Рівненської області було ухвалено заочне рішення у справі № 569/5740/17 за позовом ПАТ " Укрсоцбанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 191 А від 06.05.2008 року та судових витрат. Заочним рішенням позов було задоволено повністю. ( а.с.44-45)

29.12.2018 року було відкрито виконавче провадження № 57978615 на підставі виконавчого листа, виданого Рівненським міським судом Рівненської області № 569/5740/17 від 27.03.2018 року ( а.с.187)

09.04.2020 року Рівненським міським судом по справі № 569/5740/17 постановлено ухвалу про заміну стягувача Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на його правонаступника - Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" у виконавчих провадженнях № 57978615, 57980654. ( а.с.208)

01.12.2022 АТ "Альфа- банк" змінив назву на АТ"Сенс- банк" згідно витягу з державного реєстру банків та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.(а.с.39)

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом - Законом України «Про виконавче провадження», яким визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Процедуру визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: 1) матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); 2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

ОСОБА_2 вважає, що виконавчий документ не підлягає виконанню, оскільки, порівнявши рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 08.12.2010 року та заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2017 року є тотожність предмету позову. Вважає, що у відповідності ч.4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Просить суд виконавчий лист, виданий Рівненським міським судом Рівненської області по справі 569/5740/17 від 27.03.2018 р., визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із тим, що стягувач вже отримав виконавчі листи, видані 28 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва № 6/2604/951/2012 щодо стягнення заборгованості, пов`язаних з вирішенням спору Третейський судом, на підставі чого заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області має бути скасовано у зв`язку із наявністю вирішеного спору із тих самих підстав, між тими ж сторонами, з того самого предмету спору Третейським судом.

Однак, судом встановлено, що відповідно до рішення Третейського суду при асоціації українських банків від 08 грудня 2010 року по справі № 256/10 Акціонерно- комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» звернувся до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості. ( а.с. 25 )

З оглянутої в судовому засіданні ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 29.03.2012 року вбачається, що заяву ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про видачу виконавчого лсита на підставі рішення постійно діючого третейського суду - задоволено. Видати виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 08.10.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 заборгованість в сумі 591655, 70 грн та 6316,55 грн витрат пов`язаних з вирішенням спору на користь ПАТ "Укрсоцбанк" ( а.с. 156)

З відповіді вих № 2604/3555/2012 /24444/25 від 19.05.2025 року Дніпровського районного суду міста Києва вбачається, що надати інформацію чи видавався за вказаною ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 29.03.2012 року виконавчий лист по справі не вбачається за можливе ( а.с.155)

Відтак, в ході судового розгляду належних та допустимих доказів щодо того чи видавався виконавчий лист за ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 29.03.2012 року не надано та судом не здобуто.

Як і не встановлено судом в ході судового розгляду чи проводилось виконання за виконавчим листом, виданим на підставі ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 29.03.2012 року

Так, з витребуваних судом матеріалів виконавчого провадження, вбачається, що в провадженні відділу державної в иконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавчі провадження № 57978615 та № 57980654, а саме щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за кредитним договором № 91 А від 06 травня 2008 року в сумі 88 083 долари США 05 центи, що за курсом НБУ становить 2 379 469, 69 грн та про стягнення судового збору в сумі 35830, 80 грн за виконавчим листом № 569/5740/17 виданий 27.03.2018 року.

Сторонами не оспрюється, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2024 року, залишеної без змін Постановою Рівненського апеляційного суду від 28.01.2025 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2017 року у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Відтак, з наданих суду документів, зокрема, з рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2027 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 перед банком становила 88 083 долари США 05 центів, а відповідно до рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 грудня 2010 року така заборгованість становила 60537 долари США.

Матеріали поданої заяви не містять жодної з підстав, визначених ст. 432 ЦПК вважати, що зобов`язання відсутнє, а рішення суду про стягнення заборгованості є виконаним, та у відповідача відсутній обов`язок виконання судового рішення.

Таким чином, передбачених нормами ЦПК обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачається.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню, може застосовуватися у тих випадках, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом, зокрема у разі добровільного виконання рішення боржником поза виконавчим провадженням. Фактично рішення суду, за яким виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження не може бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні не здобуто жодних доказів, які б свідчили про припинення обов`язку останнього як боржника перед стягувачем, а також про те, що виконавчий лист було видано судом помилково. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обовязку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у звязку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний. Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18 рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 225.04.2012 № 11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Касаційний господарський суд в складі Верховного Суду у постанові від 28.05.2019 у справі № 905/2458/16 зазначав, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки перешкоджає такому виконанню.

На переконання суду, протилежний висновок у цій справі нівелював би принцип обов`язковості виконання рішення суду та право особи, в даному випадку АТ "Сенс Банк", на виконання судового рішення, що є частиною гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що підстав для визнання виконавчого листа № 569/5740/17, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 27.03.2018 року , таким, що не підлягає виконанню, немає, а отже у задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Заявник - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач - акціонерне товариство "Сенс Банк", адреса: м. Київ, вул. В. Васильківська, 100; .

Відповідач - ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст ухвали виготовлено 23 червня 2025 року

Суддя Н.Г. Кучина