П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 червня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослоя Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2022 року, у справі № 308/14046/19 (Головуючий: Придачук О.А.)

В С Т А Н О В И Л А:

У 2019 році ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Ганна Денисівна, про визнання іпотечного договору припиненим та зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03 вересня 2007 року, між ОСОБА_1 і АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № MKMOGL00000249, а 04 вересня 2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_1 передала в іпотеку придбану за кредитні кошти квартиру АДРЕСА_1 .

У грудні 2011 року АТ КБ «ПриватБанк» незаконно збільшив відсоткову ставку за договором кредиту, що призвело до необґрунтованого завищення суми боргу за договором кредиту.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2017 року у справі № 201/14866/16-ц зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок платежів за кредитним договором № MKMOGL00000249 від 03.09.2007 року з 06.12.2011 року з урахуванням відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 1% на місяць (12% річних).

У березні 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 18.12.2015 року. Під час розгляду справи № 308/2789/16 Закарпатським апеляційним судом АТ КБ «ПриватБанк» було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором. Із урахуванням наданого розрахунку постановою Закарпатського апеляційного суду від 17.01.2019 року у справі № 308/2789/16 було встановлено, що на момент пред`явлення позову у ОСОБА_1 не було простроченої заборгованості перед банком по кредиту, виходячи з відсоткової ставки 12% річних.

Разом з тим, звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_1 про дострокове стягнення кредиту АТ КБ «ПриватБанк» змінило порядок, умови і строк дії кредитного договору. Визначений термін повернення кредиту частинами до 02.09.2037 року був змінений АТ КБ «ПриватБанк» на повернення кредиту всією сумою.

Позивач зазначає, що після пред`явлення позову про дострокове повернення кредиту вона намагалася погасити заборгованість за кредитним договором та неодноразово зверталася до відповідача з такою пропозицією. Останній раз листом від 26.04.2018 року, однак, не змогла виконати кредитний договір у повному обсязі так як відповіді із зазначенням суми заборгованості на дату її звернення від банку вона так і не отримала. Тільки після отримання її уповноваженим представником 08.02.2019 року постанови Закарпатського апеляційного суду у справі № 30/2789/16 вона у повному обсязі виконала кредитний договір № MKMOGL00000249 від 03.09.2007 року та достроково повністю погасила заборгованість за вказаним кредитним договором, визначену банком станом на 18.12.2015 року. При цьому їй довелося грошові кошти на сплату заборгованості вести на депозит приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Парамонова О.В., оскільки у жодному з відділень банку вона зробити цього не могла, так як працівники банку повідомили їй, що її рахунок для сплати платежів за кредитним договором заблоковано до підписання нею додаткової угоди до кредитного договору. Водночас, їй було надано довідку від 07.02.2019 року, з якої вбачалося, що за кредитним договором вона отримала у банку не 35000 дол. США, як було погоджено у п. 7.1 кредитного договору, а 40250 дол. США, що відповідно безпідставно збільшувало розмір її боргу. У якості погашення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором № MKMOGL00000249 від 03.09.2007 року вона внесла 467891,00 грн., що за курсом купівлі доларів США в КБ «ПриватБанк» на 04.03.2019 року становило 17524 дол. США. Про сплату заборгованості вона повідомила банк листом від 05.03.2019 року, а нотаріус повідомленням № 28/02-23 від 07.03.2019 року.

Позивачка зазначає, що оскільки основне зобов`язання за кредитним договором припинилося виконанням проведеним належним чином, іпотека квартири АДРЕСА_1 також є припиненою.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Проте на час звернення до суду з даною позовною заявою відповідач не звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Капітули Г.Д. з заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки квартири АДРЕСА_1 .

Посилаючись на вказані обставини позивачка просила задовольнити заявлені позовні вимоги.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 03 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненою іпотеку за договором іпотеки від 04.09.2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк», посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. за № 2127.

Знято заборону відчуження нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом виключення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку № 5628086 від 08.09.2007 року та з Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження № 5628085 від 08.09.2007 року, тип обтяження заборона на нерухоме майно.

Стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як позивач на підставу припинення іпотеки посилається на припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням, але основне зобов`язання не виконано належним чином, отже і не припинено.

Заслухавши пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк» - Гриниха Т.Ю., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_1 адвоката Петюшка Р.В., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 03.09.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № MKMOGL00000249, згідно якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 35000 дол. США строком до 02.09.2037 року включно.

Сторони договору погодили, що погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів у період з 05 по 10 число кожного місяця у сумі 378,51 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

У рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» 04.09.2007 року укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. та зареєстрований у реєстрі за № 2127, згідно якого ОСОБА_1 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

У зв`язку із посвідченням вказаного договору іпотеки, приватним нотаріусом Капітула Г.Д. 08.09.2007 року зареєструвала у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження стосовно вказана квартири - заборона на нерухоме майно (реєстраційний номер 5628085) та у Державному реєстрі іпотек зареєстровано обтяження іпотека (реєстраційний номер 5628086).

18.03.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до ОСОБА_1 з позовом дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № MKMOGL00000249 від 03.09.2007 року.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13.06.2016 року у справі № 308/2789/16-ц позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 03.09.2007 року у розмірі 32634,20 дол. США (що за курсом НБУ станом на 18.12.2015 рік становить 766251,01 грн.) та судовий збір у розмірі 11493,77 грн.

25.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приват Банк» про визнання недійсною зміну відсоткової ставки, зобов`язання вчинити певні дії, розірвання договору.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2017 року у справі № 201/14866/16-ц позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок платежів за кредитним договором № MKMOGL00000249 від 03.09.2007 року, укладеним між ОСОБА_1 і ПАТ КБ «ПриватБанк», з 06.12.2011 року з урахуванням відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 1% на місяць (12 % річних), в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Із вказаного рішення вбачається, що позов ОСОБА_1 був поданий у зв`язку з подачею до неї позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості з якого їй стало відомо про збільшення банком відсоткової ставки за договором з 12% річних на 20,16% річних.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 року рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23.02.2017 року у справі №201/14866/16-ц залишено без змін.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2019 року заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2016 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і у задоволенні даного позову відмовлено.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № MKMOGL00000249 станом на 23.05.2018 року, наданого АТ КБ ПриватБанком у справі №308/2789/16-ц встановлено, що станом на 16.03.2016 року заборгованість ОСОБА_1 становила 17481,08 доларів США залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 64.09 дол. США загальний залишок заборгованості за процентами, який станом на 05.04.2016 року був погашений.

Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2021 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2019 року залишено без змін.

05.03.2019 року ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором внесла на депозит нотаріуса 467891,00 грн., що підтверджується квитанцією № 3 виданою приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Парамоновим О.В. та квитанцією № 10807937 АТ «Акцент Банк» про зарахування вказаної суми на депозит нотаріуса.

Про внесення грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MKMOGL00000249 від 03.09.2007 року на депозит нотаріуса Павлище Е.А. повідомила АТ КБ «ПриватБанк» листом від 05.03.2019 року, а нотаріус повідомленням від 07.03.2019 року.

05.03.2019 року ОСОБА_1 на адресу АТ КБ «ПриватБанк» надіслала заяву, у якій просила звернутися до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д, з відповідною заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки квартири АДРЕСА_3 , оскільки вона після отримання її уповноваженим представником 08.02.2019 року постанови Закарпатського апеляційного суду у повному обсязі та достроково повністю погасила заборгованість за кредитним договором, що була розрахована АТ КБ «ПриватБанк» станом на 18.12.2015 року.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч 1 ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання (стаття 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша стаття 575 ЦК України в редакції на час укладення договору іпотеки між сторонами).

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотека серед іншого припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Умовами кредитного договору визначено порядок погашення заборгованості за кредитним договором і сторони узгодили, що погашення заборгованості за цим договором здійснюється щомісяця у сумі 378 51 доларів США, тобто сторони узгодили валюту погашення боргу у доларах США.

05 березня 2019 року позивачка внесла 467 891,00 грн. на депозит нотаріуса, що еквівалентна на той час 17 524,00 доларів США.

Разом з тим, у постанові Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2019 року у справі №308/2789/16 зазначено, що виконуючи рішення Жовтневого районного суду від 23 лютого 2018 року щодо перерахунку платежів за кредитним договором № MKMOGL00000249 з 06 грудня 2011 року з урахуванням відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 1% на місяць (12% річних), ПАТ КБ «ПриватБанк» надав апеляційному суду новий розрахунок суми боргу і загальний залишок заборгованості за наданим кредитом станом на 23.06.2018 року складає 23 956,39 доларів США.

Отже із врахуванням вищезазначеного, судова колегія приходить до висновку, що у зв`язку із заборгованістю ОСОБА_1 перед банком станом на 23.06.2018 року становить 23 956,39 доларів США, згідно розрахунку банку, позивачкою внесено кошти на депозит нотаріуса у сумі 467 891,00 грн. що еквівалентно 17 524,00 доларів США, позивачкою не заявлялись вимоги про визнання припиненим кредитних зобов`язань і вимога припинення іпотеки без наявності рішення суду про припинення основного зобов`язання є передчасним у даних правовідносинах.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із урахуванням нового рішення у відповідності до п.п. 1,2,4 ч 1 ст. 376 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_1 слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 жовтня 2022 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 2 305,20 грн. судовий збір за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 червня 2025 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ