Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Заочне

24 червня 2025 рокуселище Романів

Вступна частина

Романівський районний суд Житомирської області у складі головуючого суду Шакалова Андрія Вікторовича розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», , вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1.Рух справи.

1.1. 24 березня 2025 року позовна заява надійшла до суду. У цей же день справа була розподілена головуючому судді Шакалову А.В.

1.2. Ухвалою від 03 квітня 2025 відкрито провадження по справі.

1.3. Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином. Відповідач повідомлений засобами поштового зв`язку.

1.4.Віповідач правом на подання відзиву не скористався.

1.5. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

1.6. Суд вирішив проводити заочний розгляд справи.

2. Обґрунтування позовних вимог.

2.1. У позовній заяві позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором № AG9743940 від 20.02.2019 року в розмірі 29 158,53 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 18458,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 1659,73 грн., суми інфляційних втрат 9 040,49 грн.

2.2. На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 20 лютого 2019 року між первісним кредитором ТОВ «Дінеро» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір кредитної лінії № AG9743940.

2.3. Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти, в свою чергу позичальник не виконав умови договору, в наслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 18 458,31 грн. з якої заборгованість за тілом кредиту 9100 грн., за відсотками 1775 грн., за штрафами 3033,31 грн., за комісією 4550 грн.

2.4. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги №01072019 від 01.07.2019 року первісний кредитор ТОВ «Дінеро» відступив для ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» право вимоги за реєстром боржників до відповідачки ОСОБА_1 .

2.5. 25.07.2024 року на загальних зборах учасників ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» протоколом №1706 було вирішено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» змінити на ТОВ «ВІН ФІНАНС».

2.6. Відповідно до умов Договору, тип кредиту кредитна лінія, кредит надається в сумі - 9 100 грн., процентна ставка за кожен день користування кредитом 0,65%, строком на 30 днів.

2.7. Відповідач умови договору не виконала, у зв`язку з чим на дату подачі позовної заяви утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути в розмірі 29 158,53 грн з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18 458,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 1 659,73 грн., суми інфляційних втрат 9 040,49 грн.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

1.Обставини справи, встановлені судом.

1.1. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку.

1.2. Судом встановлено, що 20 лютого 2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_2 за допомогою дистанційних засобів на основі заяви позичальника, яка була подана через особистий кабінет на порталі позикодавця, було укладено договір кредитної лінії № AG9743940, предметом якої є надання позичальнику позики в обумовленій сумі на умові строковості, зворотності та платності. Згідно спеціальних умов для короткострокового кредиту, ліміт кредитної лінії становить 9 100 грн., процентна ставка за кожен день користування кредитом 0,65%, строком на 30 днів, коміся у зв`язку з простроченою заборгованістю 136,5 грн. в день, дата повного погашення 22.03.2019 року.

1.3. Договір підписаний електронним підписом.

1.4. До позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту № AG9743940 від 20.02.2019 року та довідку про ідентифікацію. З довідки про ідентифікацію вбачається, що договір № AG9743940 прийнято та підписано ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (otp-пароль) 33819.

1.5. Згідно з доданим позивачем до позовної заяви розрахунком, розмір заборгованості за наданим кредитом в період з 20.02.2019 по 15.07.2019 року станом на 16.12.2024 року становить 18 458, 31 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 9 100,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 1775 грн., за нарахованими штрафом/пенею 3033,31 грн., за комісією 4550 грн.

1.6. Згідно пункту 3.10 загальних умов договору кредитної лінії, кредитодавець надає кожен кредит шляхом його переказу на рахунок позичальника. Сума (суми) вважаються наданою (вважаються наданими) в день здійснення банківського переказу кредитодавцем.

1.7. Факт отримання коштів позичальником підтверджено витребуваними від АТ «Акцент-Банк» документами, що містяться в матеріалах провадження.

1.8. 01 липня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» відступило право вимоги за кредитними договорами товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» згідно договору відступлення прав вимоги № 01072019.

1.9. В липні 2024 року відбулось перейменування ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС».

1.10. Загальна сума заборгованості, пред`явлена позивачем до стягнення, складає 29158,53 грн та включає заборгованість за кредитним договором в розмірі 18458,31 грн, сума інфляційних втрат - 3040,49 грн, суми 3% річних у розмірі 1659,73 грн. як вказано в прохальній частині позовної заяви.

2. Законодавство, що регулює спірні правовідносини.

2.1. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

2.2. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

2.3. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

2.4. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

2.5. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

2.6. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).

2.7. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

2.8. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

2.9. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

2.10. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

2.11. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

2.12. З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

2.13. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

2.14. Вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

2.15. Відповідно до частини четвертої ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Якщо кредитодавець, відповідно до умов договору про споживчий кредит, вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.

2.16. Частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 ЦК України.

2.17. ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, який укладався у електронній формі з первісним кредитором, в інформаційно-телекомунікційній системі останньої. За принципом презумпції правочину вказаний правочин є дійсним. Відповідач не надав доказів суду про визнання цього правочину недійсними чи його окремих положень.

2.18. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

2.19. З матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № АG9743940, за умовами якого позичальник отримав кредит шляхом переказу на банківський рахунок в сумі 9100,00 грн.

2.20. Щодо наданого позивачем паспорту споживчого кредиту, суд враховує, що потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20. Довідка про ідентифікацію не є первинним документом, який підтверджує дійсність фінансової операції, а лише відображає загальні дані щодо відповідача та дати заявок на кредит і банківських переказів, однак не підтверджує здійснення таких переказів первісним кредитором.

2.21. Окрім цього, судом встановлено, що 01 липня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» відступило право вимоги за кредитними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» згідно договору відступлення прав вимоги № 01072019. Відповідно до Реєстру боржників від 15.07.2019 до Договору відступлення прав вимоги №01072019 від 01 липня 2019 року до ТОВ «ВІН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 .

2.22. Позивач (ТОВ «ВІН ФІНАНС») стверджує, що первісний кредитор (ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро») за кредитним договором надав ОСОБА_1 кредит у вищевказаному розмірі шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача.

2.23. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі № 755/2284/16-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

2.24. Позивачем (ТОВ «ВІН ФІНАНС») не було надано жодного первинного документу (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписки по рахунку та інше), який би засвідчив, що позикодавцем (ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро») було перераховано грошові кошти відповідачу в розмірі, передбаченому кредитним договором, а відповідач ці кошти отримав.

2.25.Наявний в матеріалах справи документ, назва якого зазначена як «виписка з рахунку станом на 15.07.2019», містить інформацію про проведену калькуляцію нарахування відсотків по кожному дню та сформовано колонки із кінцевим результатом калькуляції у вигляді зального розміру заборгованості. Однак вказаний документ не є випискою по рахунку відповідача у справі у розумінні первинного бухгалтерського документа для цілей бухгалтерського обліку, адже відповідачу не відкривався банківський рахунок у системі первісного кредитора і даний документ не є випискою по банківському рахунку первісного кредитора, з якого можливо було б встановити факт здійснення переказу на картковий рахунок відповідача. При цьому вказаний документ є фактично розрахунком заборгованості, сформованим первісним кредитором. Крім того, до позову не долучено доказів на підтвердження підстав здійснення таких фінансових операцій. А тому, вказаний доказ не свідчить про виконання кредитором умов договору з перерахування коштів на картковий рахунок відповідача.

2.26.Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідача за укладеним кредитним договором позивачем суду не надано. З урахуванням викладеного вище суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками, за комісією, штрафами/пенею не можуть бути задоволені, оскільки позивачем не надано підтвердження грошового переказу на рахунок відповідача кредитних коштів відповідно до умов договору.

3. Висновок суду.

3.1. Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 29 158, 53 грн. та судових витрат у розмірі 2 422 грн.

3.3. При ухваленні рішення суд керувався ст.ст. 2-5, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1. Рішення судді.

1.1. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2. Роз`яснення суду, щодо порядку оскарження рішення суду та набрання ним законної сили.

2.1. Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

2.2. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

2.3.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.

2.4. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

2.5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення до Житомирського апеляційного суду.

2.6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

2.7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ