Справа № 536/496/24
Провадження № 2/536/47/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання Коваль В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позов обґрунтовано зокрема тим, що 01.03.1986 року між нею та ОСОБА_2 у Піщанській сільській раді Кременчуцького району області, було укладено шлюб, актовий запис № 5.

Протягом перебування у шлюбі (який тривав 37 років) у них народилися спільні діти діти (які на даний час вже повнолітні). Крім того, під час перебування у шлюбі нашою сім`єю, за моєї активної участі було збудовано житловий будинок загальною площею 71,8 кв.м на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:0301 площею 1683 кв.м. розташованій за адресою: АДРЕСА_1 та нажите інше спільне майно у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:000:0406) загальною площею 2,4299 га. Право власності на яка зареєстроване на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.09.2003р.

Позивачем вказано, що у 2023 році вона змушена була поїхати за кордон на заробітки, задля спільного сімейного інтересу, який полягав у необхідності побудови нового сараю, при цьому по поверненню вона виявила що чоловік - ОСОБА_2 подав позов про розірвання шлюбу, який був задоволений, а шлюб розірвано заочним рішенням Кременчуцького районного суду від 01.11.2023 року по справі № 536/1219/23.

Про поділ майна вона навіть і не думала, до того моменту коли чоловік приїхав до будинку та почав виганяти звідти їх спільних дітей. В наслідок чого вважаю за необхідне звернутися до суду за захистом своїх законних прав.

Вищезазначені обставини можуть підтвердити свідки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості отриманої з електронного кабінету Фонду державного майна датованої 22.01.2024 року вартість земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і споруд (присадибна ділянка) розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1683 кв.м становить 35721,69 грн.

Відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості отриманої з електронного кабінету Фонду державного майна датованої 22.01.2024 року вартість житлового будинку (з урахуванням присадибної земельної ділянки) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 становить 621157,69 гривень.

Відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості отриманої з електронного кабінету Фонду державного майна датованої 22.01.2024 року вартість земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 12699 кв.м. розташованого на території Піщанської сільської ради кадастровий номер :04:000:0336 становить 39869,89 грн.

Таким чином загальна вартість спільного нерухомого майна сторін, щодо якого наявний спір становить: 621157,69 грн. (оцінка житлового будинку з земельною ділянкою) + 39869,89 грн. (вартість паю) = 661 027,58 грн. відповідно вартість 1/2 частини права власності на нерухоме майно становить 330513, 79 гривень.

Оскільки вказане майно набуте в період шлюбу, тому просила суд в порядку поділу майна подружжя визнати за позивачем - ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нерухомого майна, належного відповідачу - ОСОБА_2 , а саме:

- 1/2 частину житлового будинку з господарськимим будівлями та присадибною земельною ділянкою (кадастровий номер :01:004:0301 площею 1683 кв.м.) розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 12699 кв.м. розташованого на території Піщанської сільської ради кадастровий номер :04:000:0336.

- стягнути з відповідача витрати пов`язані з розглядом справи (суму сплаченого позивачем судового збору, та понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката).

24.02.2025 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву в якій вказав, що вказаний позов про поділ майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, не підлягає до повного задоволення у зв`язку з наступним:

У прохальній частині позовної заяви позивач прохає в порядку поділу майна подружжя визнати за позивачем право власності на 1/2 частину нерухомого майна, а саме: 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та присадибною земельною ділянкою (кадастровий номер :01:004:0301), площею 1683 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 12699 м2, розташованої на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер :04:000:0336. Проти задоволення позовної вимоги про поділ 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та присадибною земельною ділянкою (кадастровий номер :01:004:0301), площею 1683 м2, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач не

заперечує.

Однак, відповідач заперечує проти поділу 1/2 частини земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 12699 м2, розташованої на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер :04:000:0336, у зв`язку з нижчевикладеним.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 001760 від 10.09.2003 р. ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 01.09.2003 р. № 424 надана у власність земельна ділянка площею 1,2699 га на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0336.

Відповідно до ЗУ «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11.01.2011 р. статтю 61 СК України доповнено частиною п`ятою такого змісту: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Вказана норма набула чинності з 08.02.2011 р., однак була виключена на підставі ЗУ «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» № 4766 від 17.05.2012 р., який набрав чинності 13.06.2012 р. Натомість статтю 57 СК України доповнено пунктом 5 частини, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації. Отже, з урахуванням вказаних змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому тільки в період часу з 08.02.2011 р. до 12.06.2012 р. включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08.02.2011 р. та після 12.06.2012 р. така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду (постанова від 12.06.2019 р. № 409/1959/15-ц, Касаційний цивільний суд Верховного Суду, Постанова, 12.08.2020 р., № 626/4/17; Касаційний цивільний суд Верховного Суду)

Отже, приймаючи до уваги те, що спірна земельна ділянка отримана відповідачем внаслідок безоплатної її передачі із земель комунальної власності та з огляду на те, що така передача відбулась в 2003 р., то дана земельна ділянка не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділу між сторонами не підлягає.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання без його з відповідачем участі. Просив задовольнити позовні вимоги частково, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд дослідивши матеріали справи та докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 01.03.1986 року. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.11.2023 року, шлюб між сторонами розірвано.

Також встановлено, що за час шлюбу відповідачем набуто у власність наступне майно:

- житловий будинок загальною площею 71,8 кв.м розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:0301 площею 1683 кв.м. що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна дата державної реєстрації 20.10.2023 року, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 .

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру щодо інформації про земельну ділянку встановлено, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0301 площею 1683 кв.м. зареєстровано 20.10.2023 року за ОСОБА_2 .

Також, земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 12699 м2, розташованої на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер :04:000:0336 Державний акт серії ПЛ № 001760 видано на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 01.09.2003 року № 424, цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості вказані земельні ділянки кадастровий номер :01:004:0301 та кадастровий номер :04:000:0336 є землями сільськогосподарського призначення.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 СК України).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

З зазначеного суд вважає встановленим, що оскільки спірний житловий будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:0301 площею 1683 кв.м, побудований сторонами під час перебування у шлюбі, що не заперечується відповідачем, то він є спільною сумісною власністю сторін.

Із вказаного слідує, що вказаний житловий будинок підлягає поділу між сторонами у рівних частках, відповідно до ст. 70 СК України.

В той час, суд вважає, що земельна ділянка кадастровий номер :01:004:0301 площею 1683 кв.м. на якій розташований житловий будинок не підлягає поділу між сторонам, як спільне майно подружжя, оскільки передана відповідачу у власність безоплатно, на підставі рішення про передачу земельної ділянки у власність від 10.07.2023 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області № б/н (позачергова 25 сесія 8 скликання). Тобто вказана земельна ділянка не є спільною сумісною власністю подружжя та у розумінні ст. 57 СК України є особистою власністю ОСОБА_2 .

Водночас, згідно ст. 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою на якій розташовані ці об`єкти. До особи яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Отже, враховуючи що згідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, суд доходить висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та відповідно на 1/2 частинуземельної ділянки (кадастровий номер :01:004:0301 площею 1683 кв.м.) на якій він розташований, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.ст. 377 ЦК України, 120 ЗК України.

Щодо визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя, земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0336, судом встановлено, що вона передана ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 01.09.2003 року № 424, цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому вона також вважається особистою власністю відповідача відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України, а тому не є спільною сумісною власністю подружжя.

Враховуючи вказане, позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходив з наступного.

Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Як встановлено позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 3305,15 грн, що підтверджується квитанцією 44185180 від 22.02.2024 року.

Згідно вищевикладеного, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 3106,22 грн.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З матеріалів справи встановлено, що на обґрунтування понесених витрат на правову допомогу позивачем суду надано: акт виконаних робіт та наданих послуг від 15.02.2024 року, згідно якого, на виконання умов договору від 15.02.2024 року адвокатом Репецьким В.О. було надано позивачу правничу допомогу на загальну суму 5000 гривень.

Також надано квитанцію від 15.02.2024 року про передачу коштів на підставі вказаного договору в розмірі 5000 гривень.

З урахуванням викладеного, оскільки позов задоволено частково, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 4700 гривень.

Керуючись ст. ст. 76, 82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, ст.ст. 5, 372 ЦК України, ст. 60, 65, 70 Сімейного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськимим будівлями та присадибною земельною ділянкою (кадастровий номер :01:004:0301 площею 1683 кв.м.) розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3106,22, та понесені витрати на професійну правничу допомогу 4700 гривень.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський