ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 138/3721/24

Провадження № 22-ц/820/1226/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Грабара С.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 138/3721/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Грабаром Сергієм Анатолійовичем, на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2025 року в складі судді Бараболі Н.С. у цивільній справі за заявою Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про встановлення опіки та призначення опікуна ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Білогірський будинок-інтернат для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року Виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради Вінницької області звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити над недієздатною ОСОБА_3 опіку та призначити опікуном останньої ОСОБА_1 .

На підтримання заявлених вимог позивач посилався, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2017 року визнано недієздатною ОСОБА_2 та встановлено над нею опіку, призначено опікуном її матір ОСОБА_4 . Вказував, що на даний час остання померла. Недієздатна ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в Білогірському будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб із інвалідністю та після смерті матері залишилася без опікуна та потребує стороннього догляду та нагляду.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2025 року в задоволенні заяви було відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, через свого представника адвоката Грабара С.А. подав апеляційну скаргу, при цьому зазначає, що судом неповно з`ясовано всі обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення, посилається, що рішення не відповідає нормам матеріального права, а також фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим суд не надав належної оцінки доказам у справі.

Так представник апелянта вказує, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що окреме проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є перешкодою для здійснення ним опікунських обов`язків, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства, яке не містить вказівок на обов`язкове спільне проживання опікуна з підопічним.

Разом з тим зауважує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки позитивному поданню органу опіки та піклування Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради та не обґрунтував чому не взяв його до уваги, обмежившись лише посиланням на нібито відсутність доказів особистих приязних стосунків.

Також звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про неможливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна ні стан здоров`я, ні побутові умови, ні відсутність зв`язку з підопічною не підтверджені.

Крім того посилається, що суд першої інстанції лише констатував окреме місце проживання, що не є юридичною підставою для відмови в задоволенні заявлених вимог.

Таким чином вважає, що суд неправомірно звів питання призначення опікуна виключно до факту спільного проживання, що не відповідає вимогам законодавства, при цьому не врахував висновок органу опіки та піклування, не дослідив реальні можливості і готовність особи здійснювати опікунські обов`язки та не навів жодних об`єктивних підстав для відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном.

Тому ОСОБА_1 та його представник адвокат Грабара С.А. просять скасувати рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити заявлені вимоги.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є братом ОСОБА_2 по матері.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано недієздатною та її опікуном було призначено матір ОСОБА_4 . Рішення є чинним.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наказу Білогірського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів від 01 листопада 2022 року ОСОБА_2 перебуває в Білогірському будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб із інвалідністю та поставлена на повне державне утримання та харчування.

Згідно подання опікунської ради з питань прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради Вінницької області щодо можливості призначення опікуном ОСОБА_1 над громадянкою ОСОБА_2 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області №65 від 28 березня 2024 року опікуном ОСОБА_2 рекомендовано призначити ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Таким чином умовами призначення особи піклувальником є її повна цивільна дієздатність, особисті якості цієї особи, стосунки між нею та підопічним, здатність до виконання обов`язків піклувальника і вказані обставини також повинні перевірятись судом при призначенні фізичної особи опікуном недієздатної іншої фізичної особи.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 200/1265/19, від 07 квітня 2022 року в справі № 712/10043/20.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі Правила).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).

Також відповідно до п. 3.3 Правил документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або

іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її

майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона

раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява

про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Як вбачається з подання та заяви органу опіки і піклування до суду про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 в ньому зазначено лише, що ОСОБА_2 потребує опіки і піклування, а ОСОБА_1 є її братом та виявив бажання бути її опікуном.

Однак в даному поданні відсутні дані щодо стану здоров`я ОСОБА_1 , зазначено лише, що ОСОБА_1 подав рішення ЛКК від 20 березня 2024 року № 428 без вказання змісту цього висновку, перебуває чи не перебуває він на обліку в психіатра чи нарколога, дані про обстеження умов життя майбутнього опікуна, його майновий стан, працевлаштування, місце роботи та інші дані, встановлення яких передбачено п. 3.3 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.19.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_2 на даний час перебуває в Білогірському будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб із інвалідністю та відповідно знаходиться на повному державному утриманні, після смерті матері ОСОБА_2 ОСОБА_4 21 квітня 2022 року. ОСОБА_1 тривалий час не виявляв жодного бажання опікуватись сестрою.

Таким чином колегія суддів констатує, що на даний час на підставі досліджених доказів за встановлених обставин справи, не доведено майнової спроможності ОСОБА_1 здійснювати опіку над недієздатною особою, можливість дбати про підопічну, створення їй необхідних побутових умов, забезпечення її доглядом та лікуванням, тобто здійснювати нормальне життєзабезпечення підопічної та виконувати обов`язки опікуна щодо ОСОБА_2 відповідно частини першої статті 67 ЦК України.

При цьому на даний час ОСОБА_2 перебуває на повному державному утримання і за встановлених обставин справи достеменно не доведено, що передача її під опіку ОСОБА_1 не призведено до погіршення її становища, майнового стану, умов проживання, надання медичної допомоги тощо.

Таким чином, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні вимог заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 , суд першої інстанції, належним чином дослідивши надані докази, дійшов законних та обґрунтованих висновків.

Доводи апеляційної скарги, що рішення суду є необґрунтованим, суд дійшов хибних висновків про відмову в задоволенні вимог заяви про призначення опікуна, не надав належної оцінки позитивному поданню органу опіки та піклування Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради та не обґрунтував чому не взяв його до уваги, не навів жодних об`єктивних підстав для відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази про неможливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна слід відхилити, оскільки даним аргументам апеляційної скарги надана оцінка в мотивувальній частині даної постанови, вказані доводи не спростовують висновків суду першої інстанцій, а зводяться до незгоди заявника з ухваленими у справі судовим рішенням та необхідності переоцінки доказів у справі. Інших доказів в обґрунтування своїх вимог заявником суду не надано.

Судове рішення в оскарженій частині відповідає вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Грабаром Сергієм Анатолійовичем, залишити без задоволення.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 червня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова