Справа №949/993/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Тарасюка Олександра Геннадійовича про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Тарасюка Олександра Геннадійовича та просить суд внести зміни до свідоцтва про право на спадщину серія та номер 1667, виданого ОСОБА_2 , шляхом включення до числа спадкоємців його, ОСОБА_1 , як особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині та зобов`язати приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Тарасюка Олександра Геннадійовича, який здійснив державну реєстрацію права власності, внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам статті 95 цього Кодексу.

Встановивши, що заяву було подано без додержання вимог статей 175 та 177 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалою від 06 травня 2025 року позивачу надано дестяь днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних в ній недоліків.

Зазначена ухвала суду про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем 23 травня 2025 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням.

Однак, у вказаний термін цих недоліків не усунуто.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також згідно з частини 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків, проте право на суд не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У той же час у рішенні Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у пункті 41 свого рішення від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03) вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до частин 3, 5 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Суд також враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2019 року (провадження № 11-490сап19), згідно з яким відкриття провадження у справі за заявою, яка не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, є свідченням надання заявнику привілеїв, не передбачених законом.

За таких обставин, оскільки заявник у встановлений судом строк не усунув виявлені недоліки заяви, суд приходить висновку про повернення заяви на підставі частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, про що постановляється ця ухвала.

Керуючись статтями 185, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Тарасюка Олександра Геннадійовича про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за заповітом - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Суддя: підпис.

Вигоговлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор