Справа №130/2506/24
Провадження №2/702/32/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Барської Т.М.,

за участю секретарів судового засідання Карабань З.І., Возної В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференцзв`язку),

представника відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» Кришталя О.О. ( в режимі відеоконференцзв`язку),

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості з виплати орендної плати, інфляційних втрат, 3% річних та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

28.08.2024 ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник Шупик О.А., звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ТОВ «Поділля Агропродукт» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати, інфляційних втрат, 3% річних та відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог ОСОБА_2 просив стягнути з ТОВ «Поділля Агропродукт» 61464,82 грн. орендної плати, 15786,82 грн. інфляційних втрат, 3866,33 грн. 3% річних, а всього 81117,97 грн., а також 5000,00 грн. моральної шкоди.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що його мати ОСОБА_3 в період часу з 2001 по 13.07.2023 була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,030 га з кадастровим номером :02:001:0010, яка розташована в адміністративних межах села Владиславчик Монастирищенського (нині Уманського) району Черкаської області.

Як власник земельної ділянки, ОСОБА_3 на умовах укладеного 12.11.2015 договору оренди передала її у володіння і користування ПрАТ «Райз-Максимко».

Згодом, 01.01.2018 на умовах укладеної між ОСОБА_3 , ПрАТ «Райз Максимко» та ТОВ «Поділля Агропродукт» додаткової угоди право оренди належної ОСОБА_3 на праві приватної власності земельної ділянки перейшло до відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт».

За умовами договору оренди орендар, спочатку в особі ПрАТ «Райз-Максимко», а потім ТОВ «Поділля Агропродукт», мав обов`язок сплачувати орендну плату у грошовій формі в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки та утримувати із нарахованої орендної плати податки.

За доводами позивача, відповідач належним чином не виконував взяті на себе обов`язки і передбачену умовами укладеного з ОСОБА_3 договору оренди плату за користування земельною ділянкою систематично не сплачував, що спонукало ОСОБА_2 звернутись до суду з вимогами про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06.03.2024 у справі №702/250/23 позов ОСОБА_2 задоволений частково і договір оренди земельної ділянки від 12.11.2015 зі змінами згідно з додатковою угодою від 01.01.2018, що укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Поділля Агропродукт», розірваний.

Рішення суду набрало законної сили 09.04.2024.

ОСОБА_2 зазначає, що 12.07.2023 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,030 га з кадастровим номером :02:001:0010, яка розташована в адміністративних межах села Владиславчик Монастирищенського (нині Уманського) району Черкаської області, 12.07.2023 його матір ОСОБА_3 подарувала йому, а тому, на його переконання, з моменту укладення договору дарування і отримання ним в дар земельної ділянки, до позивача перейшло право вимоги за укладеним між його матір`ю та відповідачем договором оренди землі.

Наведене стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення на його користь своєчасно не сплаченої ОСОБА_3 упродовж 01.01.2018 - 09.04.2024 орендної плати, інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди.

30.08.2024 Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області справу за позовом ОСОБА_2 передав за підсудністю до Монастирищенського районного суду Черкаської області.

Постановленою 03.10.2024 ухвалою Монастирищенський районний суд Черкаської області відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив у ній підготовче судове засідання.

20.12.2024 підготовче провадження у справі закрите і вона призначена до розгляду по суті спору.

За заявою представника позивача адвоката Шупика О.А., з мотивів необхідності витребувати додаткові докази, суд повернувся до стадії підготовчого провадження та призначив підготовче судове засідання.

06.03.2025 суд витребував у відповідача засвідчені копії документів про виплату упродовж 01.01.2023 31.12.2024 орендної плати за використання на умовах оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0010.

Отримавши копії витребуваних документів, представник позивача 05.05.2025 подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій вказав, що позивач визнає факт отримання ним орендної плати згідно з видатковим касовим ордером №181 від 13.11.2023 в сумі 12496,79 гривень, а тому позовні вимоги він зменшує і просить стягнути на його користь 61464,82 грн. орендної плати, 15786,82 грн. інфляційних втрат, 3866,33 грн. 3% річних, а всього 81117,97 грн., а також 5000,00 грн. моральної шкоди.

07.05.2025 суд закрив підготовче провадження у справі і призначив її до судового розгляду на 14 год. 00 хв. 09.06.2025.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Шупик О.А. заявлені в інтересах його довірителя позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Факт існування між ОСОБА_4 та ТОВ «Поділля Агропродукт» договірних відносин з оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського товариства з кадастровим номером :02:001:0010 не заперечує. Стверджує, що відповідач систематично не виконував умови договору оренди земельної ділянки та не сплачував ОСОБА_3 орендну плату у визначеному розміру, а тому з моменту укладення договору дарування цієї земельної ділянки до позивача перейшло право вимоги до відповідача за цим правочином і він вимагає стягнути на його користь заявлену суму боргу, інфляційні втрати, 3% річних та моральну шкоду.

Представник позивача заперечує факт отримання ОСОБА_3 орендної плати у натуральній формі, а також за видатковим касовим ордером №70 від 08.03.2023 (1050,00 грн.).

На запитання суду адвокат Шупик О.А. пояснив, що повідомлення на адресу відповідача про набуття у власність земельної ділянки позивач ОСОБА_2 надіслав 20.08.2024. Однак, він вважає, що відповідачу про зміну власника було достеменно відомо з матеріалів цивільної справи №702/250/23, в якій його представник брав участь.

За твердженням представника позивача земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0010 у володіння його довірителя перейшла у день набрання рішенням суду у справі №702/250/23 законної сили, тобто 09.04.2024.

Представник відповідача Кришталь О.О. вимоги ОСОБА_2 не визнав повністю, просив відмовити у їх задоволенні, настоює на тому, що орендна плата ОСОБА_3 виплачена повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Досліджена копія Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 0319612 підтверджує, що мешканка села Владиславчик ОСОБА_3 на підставі рішення Владиславецької сільської Ради народних депутатів №2 від 01.04.2001 набула у приватну власність земельну ділянку площею 3,030 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах згідно з планом зовнішніх меж (том 1 а.с.38-41).

05.03.2010 межі земельної ділянки визначені в натурі (на місцевості) і їй присвоєний кадастровий номер :02:000:0010 (а.с.42 том 1).

12.11.2015 ОСОБА_3 , як власник земельної ділянки, передала її у володіння та користування на умовах оренди ПрАТ «Райз-Максимко», що підтверджує копія Договору оренди землі від 12.11.2015 (надалі у тесті також Договір оренди, правочин) (том 1 а.с.46-51).

За умовами п.1 Договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського товариства строком на п`ять років зі сплатою орендної плати у грошовій формі в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 4452,95/5561,63 грн. Орендна плата може вноситись також у натуральній або відробітковій формах, але за окремим додатковим погодженням (п.8,9 правочину).

Пунктом 37 Договору оренди його сторони узгодили, що дія правочину припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря (том 1 а.с.49).

Поряд з цим, за змістом п. 40 правочину перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем (том 1 а.с.49).

У користування ПрАТ «Райз-Максимко» земельна ділянка передана 12.11.2015, що підтверджує копія Акта прийому передачі об`єкта оренди (том 1 а.с.50).

Додатком до Договору оренди є Угода щодо форми орендної плати від 12.11.2015, відповідно до якої сторони узгодили кількість сільськогосподарської продукції, що підлягає видачі як орендна плата, а також вид і розмір наданих послуг, що підлягають наданню як орендна плата (том 1 а.с.51).

Копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.01.2016 підтверджує факт реєстрації на підставі Державного акта серії ЧР0319612 права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,03га з кадастровим номером :02:001:0010 та факт реєстрації права оренди ПрАТ «Райз-Максимко» цієї земельної ділянки згідно з Договором оренди від 12.11.2015 (том 1 а.с.52-53).

Укладеною 01.01.2018 Додатковою угодою б/н ОСОБА_3 , ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «Поділля Агропродукт» дійшли згоди щодо відступлення ПрАТ «Райз-Максимко» права оренди належної ОСОБА_3 земельної ділянки ТОВ «Поділля Агропродукт» (том 1а.с. 54).

Крім іншого, орендодавець та ТОВ «Поділля Агропродукт», як новий орендар, погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 12013, 35 гривень, а нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 133482 гривні (том 1 а.с.54).

Новому кредитору земельна ділянка у користування передана 01.01.2018, що підтверджує копія Акта прийому передачі об`єкта оренди (том 1 а.с.55).

Право оренди ТОВ «Поділля Агропродукт» зареєстроване 12.07.2018, що підтверджує копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (том 1 а.с.56).

12 липня 2023 року ОСОБА_3 передала безоплатно, а її син ОСОБА_2 прийняв в дар земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,0193 га з кадастровим номером :02:001:0010, яка розташовується в Черкаській області Уманський (Монастирищенський) район адмінмежі Владиславчиської сільської ради.

За умовами посвідченого Договору дарування земельної ділянки від 12.07.2023 дарувальник подарувала, а обдаровуваний прийняв в дар по цьому договору земельну ділянку вільну від будь яких обтяжень, майнових прав та претензій третіх осіб, про яких в момент складання договору дарувальник чи обдаровуваний не могли знати. Право власності на придбану земельну ділянку в обдаровуваного виникає з моменту прийняття дарунку (а.с.118-119 том 1).

Право власності позивача на отриману в дар від матері ОСОБА_3 земельну ділянку зареєстроване приватним нотаріусом Шелудько В.П. 14.07.2023 (том 1 а.с.120).

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06.03.2024 у справі №702/250/23 встановлено, що 15.06.2018 ОСОБА_3 виплачено 10000,00 гривень орендної плати, а 26.02.2019 450,00 гривень орендної плати.

Водночас, за користування земельною ділянкою у 2019 році відповідач видав ОСОБА_3 цукор, ячмінь, пшеницю, соняшник, кукурудзу: 50 кг, 600 кг, 1000 кг, 200 кг, 1050 кг, відповідно.

Згідно з відомостями на реалізацію продукції в рахунок орендної плати за 2020 рік ОСОБА_3 отримала цукор, ячмінь, соняшник, пшеницю, кукурудзу - 50 кг, 600 кг, 200 кг, 1000 кг, 1050 кг, відповідно.

У 2021 році ОСОБА_3 отримала орендну плату в натуральній формі і їй видано пшеницю, кукурудзу цукор, кукурудзу - 1000 кг, 1050 кг, 50 кг, 1000 кг, відповідно.

Аналогічним чином орендна плата видана ОСОБА_3 і у 2022 році - соняшник, кукурудзу, цукор, пшеницю - 200 кг, 1050 кг, 50 кг, 1000 кг, відповідно.

За висновком суду у 2019 2022 роках ОСОБА_3 отримувала орендну плату в натуральній формі шляхом видачі зерна соняшника, кукурудзи, пшениці, а також цукру (том 1 а.с. 142-149).

З дослідженого видаткового касового ордеру б/н від 13.11.2023 суд встановив, що 14.12.2023 ОСОБА_3 виплачено 12496 гривень 79 копійок орендної плати за 2023 рік згідно договору оренди.

Ордер підписаний нерозбірливим підписом. Представник позивача факт отримання цих коштів визнає і їх виплату не заперечує.

20.08.2024 позивач надіслав орендарю повідомлення про перехід до нього права власності та реквізити для сплати йому орендної плати.

Доказів сплати орендної плати позивачу суду не надано.

Отримана судом інформація з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, підтверджує, що з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2024 року включно від ТОВ «Поділля Агропродукт» ОСОБА_2 доходи не отримував (том 2 а.с.1-2).

Зазначені обставини сторонами визнаються.

Відповідно до частини першої статті 55 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 Цивільного процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16).

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, із договорів та інших правочинів (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 1, 4 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Частиною 4 статті 334 Цивільного кодексу України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Отже, за змістом положень статті 125 Земельного кодексу України, статті 334 Цивільного кодексу України, статей 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на земельну ділянку у їх набувача виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Стаття 317 Цивільного кодексу України надає власнику права володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом власності.

Відповідно до статті 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення про перехід права власності від держави до територіальної громади або навпаки підлягає опублікуванню у друкованих засобах масової інформації місцевої сфери розповсюдження із зазначенням кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки. За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки.

Частиною 3 статті 9 Закону України «Про оренду землі» також визначено, що до нового власника орендованої земельної ділянки переходять права та обов`язки орендодавця за договором оренди цієї земельної ділянки.

Чинне законодавство передбачає, що у договорі оренди землі може бути замінено як орендаря, так і орендодавця, і таке законодавче регулювання спрямоване на збереження попередніх існуючих орендних відносин при переході права власності на земельну ділянку чи реорганізації орендаря.

При відчуженні орендованої земельної ділянки попередній власник вибуває із орендних відносин, а новий власник має право і водночас зобов`язаний стати орендодавцем за договором оренди. При цьому законом встановлений обов`язок особи у разі набуття права власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді на підставі чинного договору оренди землі, повідомити орендаря про факт переходу права власності на земельну ділянку, а також надати інформацію, що дозволить орендарю виконувати обов`язок зі сплати орендної плати, а також інші умови договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 920/418/19.

Отже відповідно до чинного законодавства орендодавцем та стороною договору оренди стає новий власник земельної ділянки, договір оренди не припиняє свою дію, і новий власник набуває статусу орендодавця разом із належними орендодавцю за договором правами і обов`язками.

При цьому суд зазначає, що за змістом статті 148-1 Земельного кодексу України, момент переходу прав та обов`язків попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди чітко визначений та пов`язаний із моментом переходу права власності на земельну ділянку (частина 1 статті 148-1).

Водночас, як зазначено вище, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням визначених відомостей.

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

За наведеного, враховуючи, що право власності на земельну ділянку позивач набув 12 липня 2023 року згідно з укладеним з ОСОБА_3 . Договором дарування і його право власності на земельну ділянку зареєстроване 14.07.2023, право отримувати орендну плату за укладеним між ОСОБА_3 та ТОВ «Поділля Агропродукт» Договором оренди земельної ділянки у позивача виникло з 14.07.2023.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06.03.2023, що ухвалене у справі №702/250/25, укладений 12.11.2015 між ОСОБА_3 та відповідачем Договір оренди землі розірваний, тому позивач ОСОБА_2 , після отримання земельної ділянки в дар, мав право на орендну плату за її використання з 14.07.2023 по 09.04.2024.

Однак, у зв`язку з тим, що повідомлення орендарю про перехід права власності та реквізити для сплати орендної плати ОСОБА_2 надіслав лише 20.08.2024, ТОВ «Поділля Агропродукт» плату за користування земельною ділянкою у 2023 році виплатило попередньому власнику ОСОБА_3 , що, у тому числі, також підтверджує і позивач.

Отже, відповідач заборгував позивачу орендну плату за використання земельної ділянки упродовж січня березня 2024 року у такому розмірі: (12013,35:12 міс)х3міс.=3003 гривні 34 копійки (з урахування податку на додану вартість).

Щодо сплати заборгованої орендної плати з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, то з урахуванням того, що повідомлення в порядку, визначеному ч.3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, на адресу орендаря позивач надіслав 20.08.2024, то положення ч.2 ст. 625 ЦК України суд застосовує саме з цієї дати.

Розрахунок індексу інфляції суд здійснює за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (101,50 : 100) x (101,80 : 100) x (101,90 : 100) x (101,40 : 100) x (101,20 : 100) x (100,80 : 100) x (101,50 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) = 1.12764387

Інфляційне збільшення:

3 003,00 x 1.12764387 - 3 003,00 = 383,31 грн.

Розрахунок 3% річних суд здійснює за формулою:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

3 003,00 (сума боргу) + 74,45 (3% річних) = 3 077,45 грн.

Щодо вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди, то суд вважає, що у цій справі відсутні підстави для її задоволення відповідно до такого.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України).

Суд звертає увагу, що позивач жодного обґрунтування заподіяння йому моральної шкоди відповідачем, як і жодного обґрунтування заявленого розміру відшкодування моральної шкоди не навів. Доказів того, що позивач зазнав душевних страждань, негативних емоцій та переживань, приниження честі та гідності, у зв`язку з несвоєчасною виплатою орендної плати, суду не надано і посилання на їх можливе існування позовна заява не містить.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та їх нормативно правове обґрунтування, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позивачем ОСОБА_2 позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, на користь позивача підлягає стягненню 51,72 гривень судового збору (4,27%).

Керуючись ст.12, 13, 76, 77, 81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 351 -352, 354 - 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати, інфляційних втрат, 3% річних та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на користь ОСОБА_2 3003 гривні 34 копійки орендної плати, 383 гривні 31 копійку інфляційного збільшення та 74 гривні 45 копійок 3% річних, а всього 3 461 (три тисячі чотириста шістдесят одну) гривню 10 копійок.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 51 (п`ятдесят одна) гривня 72 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», місцезнаходження вул. Заводська,7 смт. Браїлів Вінницької області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення ухвалене 19.06.2025.

Суддя Тетяна БАРСЬКА