КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/7913/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/14978/24

12 червня 2025року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Пономаренко Н.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, поширену ОСОБА_1 у своїх поясненнях від 04.03.2024 (кх.№10-27/09 від 05.03.2024) на доповідні записки від 16.02.2014 №10-27/04, від 29.02.24 №10-27/07, наступну інформацію: «На морально-психологічний клімат в колективі впливає не моя розмова з головним бухгалтером, а, наприклад, дії заступника директора ОСОБА_3 по примушуванню співробітників бухгалтерії до надання вигідних йому пояснень з приводу моєї «неетичної» поведінки (він, моральний авторитет, вже це вирішив) поведінки»; «… заступник директора ОСОБА_2 разом із директором «готують» на мене до Генеральної прокуратури пасквіль…»; «З урахуванням вищевикладеного пояснюю, що морально-психологічний клімат в колективі погіршується не від «неетичних» висловлювань ОСОБА_1 , а від неефективних протизаконних дій керівництва…».

Також просив визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену ОСОБА_1 у своїй пояснювальній записці від 12.03.2024 вх.№10-27/13 від 18.03.2024) щодо надання пояснення директору Інституту на доповідну записку від 12.03.24 №10-27/11, а саме: «Мені достеменно відомо, що саме заступник директора ОСОБА_2 , якому не підпорядковується відділ, надавав вказівки співробітникам бухгалтерії писати пояснення директору Інституту».

Крім цього, позовна заява також містить вимоги зобов`язати відповідача протягом тижня з дня набрання рішенням законної сили спростувати розповсюджену ним недостовірну інформацію щодо позивача у той самий спосіб, в який ця інформація була поширена, а саме шляхом направлення на електронну пошту та/або на юридичну адресу Національного інституту стратегічних досліджень підписаних за допомогою електронного або власноручного підпису письмових пояснень.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію відмовлено.

В жовтні 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 подано до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 20 травня 2024 року між відповідачем та адвокатом було укладено договір про надання правничої допомоги в якому сторони погодили, що вартість наданих послуг визначається в актах здачі- приймання виконаних робіт щодо надання правничої допомоги, виходячи з того, що вартість однієї години роботи адвоката складає 950,00 грн. Вказує на те, що у п. 3.1.3 договору сторони погодили вартість послуг.

Вказує на те, що загальний розмір витрат відповідача за надані адвокатом послуги становить 27 850,00 грн. Окрім того, відповідачем було понесені витрати, що повязані з явкою до суду у розмірі 227,86 грн.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені при розгляді справи в суді першої інстанції, в розмірі 28 077,86 гри, а саме: - на професійну правничу допомогу в розмірі 27 850 грн.; - пов`язані з явкою в судове засідання в розмірі 227,86 грн.

У жовтні 2024 через канцелярію суду надійшов відзив позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення у якому позивач просив зменшити заявлений відповідачем до компенсації розміру витрат на професійну правничу допомогу у справі №761/14978/24 із урахуванням даного відзив та розмір витрат за відрив від звичайних занять у вказаній справі на 131,43 грн. У вказаному відзиві вказано, що витрати відповідача за надання правової допомоги з аналізу позову, судової практики та формування пакету документів до відзиву на загальну суму 4 750,00 грн. є необґрунтованими і неспівмірними з обсягом наданих йому послуг, а тому мають бути виключені із загальної суми вартості наданої йому правничої допомоги.

Окрім того, позивачем вказано, що витрати відповідача за надання правової допомоги з аналізу відповіді на відзив та судової практики під час підготовки заперечення на відповідь на відзив, а також аналізу доповідної записки ОСОБА_2 від 11.06.2024 року та на загальну суму 4 275,00 грн. є необґрунтованими і неспівмірними з обсягом наданих йому послуг, а тому мають бути виключені із загальної суми вартості наданої йому правничої допомоги. Таким чином, враховуючи наведене розмір витрат на правничу допомогу, який може бути компенсований Відповідачу повинен бути зменшений як мінімум на 9 975,00 грн.

З поміж іншого у вказаному відзиві зазначено, що до вказаної заяви відповідач не надав доказів часу, який був ним затрачений на дорогу до суду, а його розрахунки ґрунтуються виключно на припущеннях. відповідач не надав доказів нібито пройденого маршруту та затраченого на нього часу. Крім того, відповідач не надав доказів, коли саме він прибув до суду та залишив його, а тому компенсації підлягає лише час проведення судових засідань, який становить 2 години, а саме: - у червні 2024 року 0,5 годин, що становить 25,00 грн.; - у вересні 2024 року 1,5 годин, що становить 71,43 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу по справі № 761/14978/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. та компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 131,43 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року, 07 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення першої інстанції та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені при розгляді справи в суді першої інстанції в розмірі 27 981 грн. 43 коп. та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, а саме: на професійну правничу допомогу в розмірі 10 450 грн. та судовий збір у розмірі 3 633 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Щодо співмірності фактично витраченого часу зі складністю справи зазначає, що для усього переліку фактично наданих послуг за увесь судових розгляд справи в суді першої інстанції витрати по часу склали 26 год, тобто 3 робочі дні.

Вважає, що три робочі дні на увесь комплекс дій в суді першої інстанції - це не великий строк для вирішення / опрацювання всіх питань спору, який не є простим та прямолінійним з точки зору позиції захисту, оскільки у даному спорі наявні такі ускладнюючі елементи, як:

тотальний суб?єктивізм сприйняття позивачем обставин та фактів, що на його думку, стали підставами для позову. У такому випадку позиція захисту вимагала не лише знання та опрацювання норм права, а більш широкий та глибший підхід в аналізі фактів, умов та обставин, з яких позивачем брадись виокремлені фрази для спростування. Окремим елементом позиції захисту було донесення до суду, що оспорюванні фрази є судженням, шляхом проведення додаткового аналізу фраз на предмет їх граматичної та, особливо, психологічної складової;

перебування в умовах, коли від відповідача приховувались і позивачем, і роботодавцем письмові пояснення працівників бухгалтерії, щодо яких в т.ч. допитувались свідки у справі.

Зазначає, що стороною відповідача вживались додаткові заходи щодо витребовування таких пояснень у роботодавця та подавалась заява про витребовування доказів судом; наявність п?яти свідків зі сторони позивача, що вимагало від позиції захисту, як мінімум, часових витрат при вибудовуванні траєкторії позиції в залежності від відповідей, що могли бути надані свідками, які, просимо звернути увагу, викликались позивачем для підтвердження позиції позивача; у справі було два судових засідання, одне з яких тривало 0,5 години, інше - 1,5 години.

Вважає, що за таких обставин часові затрати на комплекс наданих послуг при розгляді справи в суді першої інстанції на рівні 26 годин не є завищеними та об?єктивно відповідають складності справи.

Вказує на те, що матеріали справи не містять жодного документа, який би підтверджував фінансовий стан хоча б однієї із сторін.

При розгляді справи в суді першої інстанції жодних питань чи обговорень про фінансовий стан ні позивача, ні відповідача не було. Таким чином, обставини фінансового стану, які врахував суд першої інстанції для зменшення суми витрат, є вигаданими.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 травня 2024 року між адвокатом Дорошенко Ю.В. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги.

Відповідно до п.1.1 за цим договором адвокат зобов?язується надати клієнту правничу допомогу щодо аналізу правовідноси, що виникли між Замовником та ОСОБА_2 , надання консультацій з питань захисту честі, гідності та ділової репутації, юридичної конструкції складу правопорушення у справах про захист честі, гідності та ділової репутації, способів/варіантів спростування недостовірної інформації, в т.ч. в судовому порядку, відповідно до чинного законодавства України, консультацій з питань практичного застосування норм чинного законодавства України, в т.ч., але не виключно, цивільного та цивільно-процесуального, з врахуванням останніх зми та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення/припинення, проведення аналізу та підбору актуальної судової практики та правових позицій судів касаційної інстанції, здійснення захисту порушених прав та інтересів Замовника, в тому числі шляхом підготовки та написання для Замовника до суду будь-якої інстанції відповідних процесуальних документів, представництво інтересів Замовника перед оргацізаціями, підприємствами, установами будь-яких форм власності, в суді будь-якої інстанції в процесі розгляду судової(их) справи з метою захисту прав та інтересів Замовника, пов?язаних з правовідносинами між Замовником та ОСОБА_2 , здійснення інтих процесуальних заходів, спрямованих на виконання умов цього договору.

У п. 3.1.1. зазначеного договору сторони погодили, що вартість надання передбачених цим договором послуг (комплексу послуг та робіт) визначається в актах здачі- приймання виконаних робіт щодо надання правничої допомоги, виходячи з того, що вартість однієї години роботи адвоката складає 950,00 грн.

Також сторони погодили вартість послуг та робіт адвоката. (п. 3.1.3.)

Відповідно до п. 3.1.4. сторони погодили, що замовник сплачує вартість наданих послуг, виконаних робіт наступним чином: 5 000,00 грн. в якості авансу протягом двох тижнів з дня укладення даного договору; іншу частину- відповідно до акту здачі- приймання виконаних робіт щодо надання правничої допомоги не пізніше 5 робочих днів з дня підписання відповідного акту, складеного після закінчення надання окремого комплексу правничої допомоги на підставі цього договору.

24 вересня 2024 року між адвокатом Дорошенко Ю.В. та ОСОБА_1 було підписано акт здачі- приймання виконаних робіт щодо надання правничої допомоги відповідно до якого адвокатом було надано послугу загальна вартість яких становить 27 850,00 грн.

01 червня 2024 року ОСОБА_1 сплатив на користь Дорошенко Ю.В. грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 358.

24 вересня 2024 року ОСОБА_1 сплатив на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 22 850,00 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 517.

Задовольняючи частково заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції посилався на те, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. є пропорційним, розумним та справедливим, яке при цьому не порушуватиме права учасника справи на отримання коштів, які він змушений затратити з метою захисту своїх прав та інтересів в суді, а також відповідатиме завданню цивільного судочинства, проголошеному у статті 2 ЦПК України. Щодо вимог заяви в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат пов`язаних з явкою до суду в розмірі 227,86 грн. Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що до заяви відповідач не надав доказів часу, який був ним затрачений на дорогу до суду, а його розрахунки ґрунтуються виключно на припущеннях. Відповідач не надав доказів нібито пройденого маршруту та затраченого на нього часу. Крім того, відповідач не надав доказів, коли саме він прибув до суду та залишив його, а тому компенсації підлягає лише час проведення судових засідань, який становить 2 години, а саме: - у червні 2024 року 0,5 годин, що становить 25,00 грн.; - у вересні 2024 року 1,5 годин, що становить 71,43 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатами на виконання робіт з надання правової допомоги позивачу у даній справі, колегія суддів вважає правильним висновки суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. Також суд першої інстанції прийшов до правильних та обгрунтованих висновків відносно того, що до заяви відповідач не надав доказів часу, який був ним затрачений на дорогу до суду, а його розрахунки ґрунтуються виключно на припущеннях. Відповідач не надав доказів нібито пройденого маршруту та затраченого на нього часу. Крім того, відповідач не надав доказів, коли саме він прибув до суду та залишив його, а тому компенсації підлягає лише час проведення судових засідань, який становить 2 години, а саме: - у червні 2024 року 0,5 годин, що становить 25,00 грн.; - у вересні 2024 року 1,5 годин, що становить 71,43 грн.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що для усього переліку фактично наданих послуг за увесь судових розгляд справи в суді першої інстанції витрати по часу склали 26 год, тобто 3 робочі дні, а тому в даному випадку розмір правничої допомоги не є завищеними та об?єктивно відповідають складності справи, колегія суддів відхиляє, оскільки в даному випадку суд правильно врахував складність справи, час витрачений адвокатом для підготовки документів, відзиву, запитів також суд першої інстанції правильно врахував заперечення сторони позивача відносно заявленого розміру витрат та прийшов до правильного та обгрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача. Також колегія суддів звертає увагу на те, що документи, які містяться в матеріалах справи, зокрема відзив на позовну заяву, клопотання про витребування доказів, клопотання про долучення доказів та виклик свідків, заперечення на відповідь на відзив, клопотання про долучення доказів та заява про ухвалення додаткового рішення підписані безпосередньо відповідачем. Також в даному випадку необхідно враховувати час перебування даної справи на розгляді у суді першої інстанції та безпосередньо складність самої справи.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 рокуухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 133,137,141, 270, 367, 374,375, 381-384 ЦПК України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: