Справа № 434/3855/13-ц
Провадження № 6/0186/8/25
У Х В А Л А

06 червня 2025 року м.Шахтарське.

Шахтарський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Янжули С.А.,

при секретарі - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Шахтарському цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк", ОСОБА_1 , Новоайдарський відділ державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", Товариство з обмеженою відповідальністю "Кампсіс Лігал", про заміну стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ :

18 квітня 2025 року в провадження головуючого - судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області - Янжули С.А., надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк", ОСОБА_1 , Новоайдарський відділ державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", Товариство з обмеженою відповідальністю "Кампсіс Лігал", про заміну стягувача його правонаступником.

Заява мотивована тим, що Артемівський районний суд м.Луганська ухвалив рішення по справі №434/3855/13-ц про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором №_Ск-1090-029713/9-2008.

04 липня 2019 року ТОВ "Вердик Капітал" набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору №23 про відступлення права вимоги.

16 січня 2023 року ТОВ "Кампсіс Фінанс" набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору №16-01/23 про відступлення права вимоги.

09 травня 2023 року ТОВ "Дебт Форс" набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору №09-05/23 про відступлення права вимоги, укладеного з ТОВ "Кампсіс Фінанс".

01 листопада 2023 року рішенням єдиного учасника №8 ТОВ «Кампсіс Фінанс» змінило назву на ТОВ «Кампсіс Лігал».

З Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що на примусовому виконанні перебуває ВП №51012477 від 03 травня 2016 року щодо боржника ОСОБА_1 , стягувача - ПАТ "Родовід Банк".

За таких обставин, існують всі підстави для заміни сторони відкритого виконавчого провадження.

Враховуючи той факт, що виконавчий лист №434/3855/13-ц про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованості за кредитним договором перебуває на виконанні в органі ВДВС, а тому, звернення правонаступника Первісного кредитора, ТОВ «Дебт Форс» із заявою про надання йому статусу стягувача до суду - відповідає змісту статей 512, 514 Цивільного кодексуУкраїни та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з чим, існують правові підстави для задоволення Заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" про заміну вибулого стягувача виконавчого провадження.

Просить суд замінити вибулого стягувача : ПАТ "Родовід Банк" у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №434/3855/13-ц на правонаступника стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №_Ск-1090-029713/9-2008.

Представник заявника - ТОВ «Дебт Форс» в заяві про заміну стягувача просив розглянути дану справу в його відсутність.

Інші учасники по справі в судове засідання не з`явилися, про причину неявки суду не повідомили, були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи.

Відповідно ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 82 п. 4 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказане виконавче провадження перебуває на виконанні у державного виконавця.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, відступлення прав вимоги - є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину та допускається протягом усього часу існування зобов`язання.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового Кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст. 516 ЦК України), водночас, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги (ст. 519 Цивільного кодексу України).

Статтею 78 Цивільного процесуального кодексу України встановлено правила належності доказів, які визначають об`єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, при цьому, правила належності доказів спрямовані, насамперед, на досягнення процесуальної економії через усунення з судового розгляду доказів, які не мають значення для вирішення справи. Належними є докази, що належать до предмета доказування, суд має відібрати лише ті докази, що містять інформацію щодо предмета доказування, виключивши з процесу доказування докази, що не належать до справи, наявність яких ускладнює процес доказування, встановлення дійсних обставин справи, затягує розгляд справи. Значення ознаки належності, полягає в тому, що вона дозволяє правильно визначити обсяг доказового матеріалу, відібрати лише ті докази, які дійсно потрібні для встановлення фактичних обставин справи, тобто належність доказів - це наявність їхнього значення для цивільної справи.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено «Презумпцію правомірності правочину», а отже, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним, оскільки, презумпція правомірності правочину є важливою гарантією реалізації цивільних прав учасниками цивільних відносин та полягає у припущенні, що особа, вчиняючи правочин, діє правомірно, водночас, своїм підґрунтям - встановлення презумпції правомірності правочину має визначальний принцип приватного права «Дозволено все, що прямо не заборонено законом», а також такі засади цивільного права, як свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність цивільного законодавства, а тому, згідно з цими засадами припускається, що особа може, реалізуючи своє право свободи договору (а точніше - право свободи правочину) вчиняти з метою створення, зміни, припинення тощо цивільних прав і обов`язків будь-які правомірні дії, при цьому, не вимагається прямої вказівки на правомірність дій в акті цивільного законодавства: достатньо, що закон не визначає ці дії як заборонені.

Суд застосовує правові висновки, викладені у постановах ВC від 31.10.2018 у справі №2-а-3494/11 та від 27.08.2020 у справі №804/536/18, відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах,без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення, при цьому, на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Станом на 06 червня 2025 року Шахтарському міському суду Дніпропетровської області територіально підсудні судові справи Артемівського районного суду м.Луганська.

Шахтарський міський суд Дніпропетровської області має доступ до системи документообігу "Д-3" Артемівського районного суду м.Луганська.

Дана система документообігу "Д-3" містить обліково-статистичну картку на цивільну справу №434/3855/13-ц.

З вказаної картки та процесуальних судових рішень, що містяться в ЄДРСР вбачається, що цивільна справа №434/3855/13-ц заведена за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, про вселення та поділ житлового будинку в натурі.

Тобто, цивільна справа №434/3855/13-ц Артемівського районного суду м.Луганська не стосується позовних вимог ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 , у вказаній цивільній справі не ухвалювалося судове рішення про стягнення боргу з ОСОБА_1 за кредитним договором, а тому, відсутні підстави для заміни вибулого стягувача : ПАТ "Родовід Банк" у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №434/3855/13-ц на правонаступника стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №_Ск-1090-029713/9-2008.

Таким чином, в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі рішення Артемівського районного суду м.Луганська №434/3855/13-ц, слід відмовити.

Між тим, судом встановлено, що в провадженні Артемівського районного суду м.Луганська перебувала цивільна справа №434/7174/13-ц (провадження №2/434/3855/13) за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 13 листопада 2013 року в даній справі ухвалене рішення (заочне), яким позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" суму боргу за кредитним договором "Ск-1090-029713/9-2008 від 13 вересня 2008 року. В зв`язку з чим, заявник має право звернутися до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження - цивільної справи Артемівського районного суду м.Луганська №434/7174/13-ц та із заявою про заміну сторони виконавчого провадження в даній цивільній справі.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», -суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк", ОСОБА_1 , Новоайдарський відділ державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", Товариство з обмеженою відповідальністю "Кампсіс Лігал", про заміну стягувача його правонаступником- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С.А.Янжула.