Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8763/24
Номер провадження2/711/246/25
РІШЕННЯ
29 травня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого: судді Кондрацької Н.М.
при секретарі: Мелещенко О.В., представника позивачаадвоката Погасій С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Погасій Світлана Миколаївна, до ОСОБА_2 про визнання квартири об`єктом особистої приватної власності,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Погасій С.М. звернулась до суду з заявою до ОСОБА_2 про визнання квартири об`єктом особистої приватної власності. У позові зазначає, що позивач?та відповідач?з?02.03.1985?року?по?01.07.2005?перебували у шлюбі,?який був?зареєстрований Черкаським?міськвідділом?РАГС?за?актовим записом?№?454.
01.03.2004 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» укладено?кредитний?договір?№ СSH0G000520003,?згідно?з?яким ОСОБА_1 .?на термін до 01?березня?2014?року?надано?кредитні?кошти?в розмірі?6410?доларів?США,?з яких 6000 доларів?США?на?придбання?квартири, 410?доларів?США?на?оплату страхових?платежів.
01.03.2004 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» укладено?договір?іпотеки?№СSH0G000520003, згідно з яким ОСОБА_3 .?в забезпечення виконання?забов`язань?за?кредитним?договором?надає в іпотеку нерухоме?майно,?а?саме квартиру?за?адресою:?Черкаська?обл.,?м. Черкаси,?вул. Надпільна,?б.?465,?кв.?179.
Рішенням?Придніпровського?районного?суду?м.?Черкаси?по?справі?№2-3-26/05 від 01.07.2005?шлюб?між?сторонами?розірвано.

Також відповідно до заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі?№711/4299/15-ц?від?03.08.2015?року? ОСОБА_2 визнано таким,?що?втратив?право?користування?квартирою АДРЕСА_2 .

Також в даному рішенні судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживав?за?адресою:?Черкаська?обл.,?м.?Черкаси,?вул.?Надпільна,б.?465,?кв. 179?з травня?2004?року.

Позивач?не?підтримує?жодних?відносин?з?Відповідачем?з?травня?2004?року,?тобто протягом?20?років.?Оскільки?Відповідач?має?родичів?в?російській?федерації,?та Позивач припускає,?що?він?міг?виїхати?на?постійне?місце?проживання?до?російської федерації.

Дану?квартиру?Позивач?придбала?за?власні?заощаджені кошти та за кошти,?отримані в?кредит,?який?погашала?самостійно,?що?підтверджується випискою?з?рахунку НОМЕР_1 ?в?АТ?КБ?«Приватбанк»?Позивача?та квитанціями?про?сплату щомісячних платежів.?Даний?кредитний?борг?Позивач погашала?з?15?березня?2004 року?по?26 листопада?2012?року.?Натомість шлюб між?сторонами?було?розірвано?в 2005?році,?а фактично?шлюбні?відносини?та будь?яке?спілкування?з?Відповідачем?було припинено?в травні?2004?року.

Відповідно?до?Відомостей?з?державного?реєстру?фізичних?осіб?платників?податків про?джерела/суми?нарахованого?доходу,?нарахованого?податку?та?військового?збору станом на?20.09.2024?року?вбачається,?що?Позивач?з?1?кварталу?2004?року?по?4 квартал?2012 року?була?офіційно?працевлаштована?та?отримувала?заробітну?плату.

18.12.2012 року приватним нотаріусом?Черкаського?міського?нотаріального округу Міняйло?І.П.?було?знято?заборону?відчуження?нерухомого?майна?за адресою:?Черкаська обл.,?м.?Черкаси,?вул.?Надпільна,?б.?465,?кв.?179?у?зв`язку?з припиненням?іпотечного договору. Отже,?спірна?квартира?придбана?не?за?спільні?кошти?подружжя,?а?сам?факт придбання майна?у?шлюбі?не?є?безумовною?підставою?для?його?віднесення до?спільної?сумісної власності дружини,?чоловіка.

Просить визнати?об`єктом?особистої?приватної?власності? ОСОБА_1 квартиру?загальною?площею?51,3?кв.?м.,?яка?знаходиться?за?адресою: Черкаська?обл., м.?Черкаси,?вул.?Надпільна,?б.?465,?кв.?179.

Ухвалою суду від 11.11.2024 відкрито провадження у справі та ухвалою суду від 14.03.2025 виправлено описку в ухвалі в частині порядку розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

На виконання ухвали суду від 15.01.2025 Державною прикордонною службою України надано інформацію, щодо перетину кордону ОСОБА_2 у період часу з 08.11.2017 по 15.01.2025 не виявлено. Також зазначено, що відповідно до пункту 17 Положення інформація про осіб, які перетнули державний кордон України, в?їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території зберігається протягом 10 років з дня її внесення. Зберігання в Базі даних інформації з персональними даним осіб впродовж 10 років з моменту її внесення здійснюється з 08.11.2017, оскільки до набрання чинності Положення, інформація про осіб, які перетнули державний кордон України зберігалася у Базі даних протягом 5 років, в порядку визначеному наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 N? 472.

На виконання ухвали суду щодо витребування доказів Головним управлінням ДПС у Черкаській області 12.03.2025 надано інформацію, що за період часу з 01.01.2003 по 30.09.2012 за ОСОБА_4 доходи не обліковуються.

Ухвалою суду від 29.05.2025 із занесенням ухвали до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Ухвалено про заочний розгляд справи.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задоволити. Повідомили, що сторони з 2004 року не спілкуються, шлюб було розірвано у 2005 році рішенням суду. Квартира куплена за кошти отримані в кредит, який сплачувала позивач особисто.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся належним чином про дату час та місце розгяляду справи.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт сплати особистих та кредитних коштів за квартиру на її придбання. Окремо свідок ОСОБА_6 повідомила, що сторони є її батьками. У квартирі проживали завжди її мати позивач у справі, вона свідок та її донька. Батька свідок не бачила з 2003 року. Квартирою він не опікувався, кошти за неї не сплачував.

З`ясувавши думку сторін, висловлену у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 02.03.1985 уклали шлюб, позивач отримала прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб.

Згідно із договором купівлі-продажу квартири під скасувальною вимогою від 26.02.2004 року, що посвідчений?приватним?нотаріусом?Черкаського?міського нотаріального?округу?Міняйло І.П., реєстровий?№?1107,? ОСОБА_1 ?придбала?квартиру?за?адресою: АДРЕСА_1 ?за?57564?грн.,?з?яких 25584 грн.(4800?доларів?США) передані?продавцям?під?час?підписання?договору,?а?решта?31980 грн. (6000?доларів США)?після?підписання?кредитного?договору?з?АТ?«Приватбанк».

01.03.2004?року?між? ОСОБА_1 ?та?АТ?КБ?«Приватбанк» укладено?кредитний?договір?№ СSH0G000520003,?згідно?з?яким?Бакалині?А.В.?на термін до 01?березня?2014?року?надано?кредитні?кошти?в?розмірі?6410?доларів?США,?з яких 6000 доларів?США?на?придбання?квартири,?410?доларів?США?на?оплату страхових?платежів.

01.03.2004?року?між? ОСОБА_1 ?та?АТ?КБ?«Приватбанк» укладено?договір?іпотеки?№СSH0G000520003,?згідно?з?яким? ОСОБА_1 .?в забезпечення виконання?забов`язань?за?кредитним?договором?надає?в?іпотеку нерухоме?майно,?а?саме квартиру?за?адресою:? АДРЕСА_1 .

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01.07.2005 шлюб між сторонами розірвано.

Так, судом встановлено, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 набула у власність квартиру?за?адресою: АДРЕСА_1 , за власні кошти.

Рішенням Придніпровського районного суду від 03.08.2015 визнано ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 . Окрім іншого судолм встановлено, що відповідно до Акту від 13.05.2015 року складеного Комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Припортовий», - ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації з травня 2004 року. Аналогічна інформація викладена КП «Придніпровська СУБ» в Акті від 30.06.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.11.2018 у справі № 372/504/17, діє презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.03.2021 року у справі № 343/1294/18, якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Водночас, відповідно до вказаної вище постанови Великої Палати Верховного Суду, презумпція спільної сумісної власності подружжя може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує».

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування, а також набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

У зв`язку з викладеним в разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Саме про таке застосування норм статей 57, 60 СК України зазначено у постановах Верховного Суду України від 19.06.2013 та 02.10.2013, від 01.07.2015 у справі № 6- 612цс15, від 16.12.2015 у справі № 6-2641цс15, постанові від 24.01.2020 у справі № 546/912/16-ц.

У постанові від 17.06.2021 у справі № 128/1511/19 Верховний Суд вказав, що визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Таким чином, не дивлячись на те, що придбання майнових прав та державна реєстрація спірної квартири відбулась в період шлюбу, такий будинок особистою приватною власністю позивача, оскільки придбаний за її особи кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Враховуючи презумпцію спільної сумісної власності майна подружжя, позивач не має змоги на свій розсуд розпоряджатись спірним житловим будинком, в тому числі здійснити його відчуження без згоди відповідача. У разі укладання договору щодо розпорядження житловим будинком без такої згоди, відповідач матиме право визнати відповідний договір недійсним.

Більше того, у разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя на житловий будинок не спростовано, такий будинок підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна вимога про визнання квартири?за?адресою: АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_1 , відповідає вказаним вище нормам закону, є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 41, 55 Конституції України, ст. 364 ЦК України, ст. 57, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 141, 158, 200, 223, 280, 282, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаскього апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 29.05.2025.

Головуючий: Н. М. Кондрацька