Справа № 287/1260/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В.

Вивчивши позовну заяву та наявні матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За змістом ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви 03.11.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. відкрито виконавче провадження за № 67382471 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості у розмірі 17965,00 грн.

Також, 17.04.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 та направлено копію постанови банкам, небанківським надавача платіжних послуг, емітентам електронних грошей, іншим фінансовим установам на виконання та сторонам виконавчого провадження для відома.

Згідно з роз`ясненням Ради суддів України за вих. № 9рс-466/20 від 22.07.2020 року , вбачається, що місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Як вбачається з позовної заяви представником позивача ОСОБА_2 даний позов поданий до Олевського районного суду Житомирської області.

При цьому місцем проживання позивача ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 .яке не відноситься до територіальної юрисдикції Олевського районного суду Житомирської області.

Також, представником позивача не надано жодного доказу стосовно того, що проводяться будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 67382471 з примусового виконання виконавчого напису № 14095 виданого 17.05.2021 на території Олевського (на даний час Коростенського) району Житомирської області, у тому числі доказів знаходження майна та/або грошових коштів, працевлаштування ОСОБА_1 , у зв`язку з чим мали б проводитися відповідні виконавчі дії за спірним виконавчим написом згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», атому відсутні підстави для визначення підсудності позовної заяви Олевському районному суду Житомирської області.

Слід зазначити, що справа не підсудна також Олевському районному суду Житомирської області і за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» не знаходиться на території Олевського (на даний час Коростенського) району Житомирської області.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи, суд приходить до висновку про передачу вказаної цивільної справи на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 27, 28, 31, 260, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - передати за підсудністю на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Винар