ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
11 червня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Беленчук Я.В., розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У травні 2025 року представницею товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ» (далі, ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ», позивач) з використанням системи «Електронний суд» подано позов до Фастівського міськрайонного суду Київської області про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17 775 гривень з ОСОБА_1 (далі, відповідач).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.02.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі, ТОВ «МІЛОАН»), як кредитором, та ОСОБА_1 , як позичальником, було укладено кредитний договір № 9438786, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами та інших платежів (комісії), зі строком кредитування до 105 днів (пільговий період 15 днів, поточний період 90 днів).
Кредитором повністю виконані свої обов`язки щодо надання грошових коштів в борг у сумі та у строки, визначені договором.
Однак, в подальшому позичальник своїх обов`язків щодо повернення коштів не виконав та не сплачував відсотки за користування кредитом та комісію, передбачену договором.
В подальшому, відбулась заміна сторони кредитора в кредитному зобов`язанні внаслідок укладення договору відступлення прав вимоги № 107-МЛ від 25.06.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ».
Після відступлення права вимоги за вказаним вище правочином, право вимоги за кредитним договором № 9438786 від 28.02.2024 перейшло до ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» і останнє, як новий кредитор, може вимагати стягнення з позичальника заборгованості в примусовому порядку.
Згідно тверджень позивача, станом 25.06.2024 року, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 9438786 від 28.02.2024 становить 17 775 гривень та включає: заборгованість за тілом кредиту 5 000 гривень,заборгованість за відсотками 11 925 гривень, заборгованість за комісією 850 гривень.
Зазначені вище суми позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також стягнути з відповідача понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 гривень.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 69, 69 зворот).
В судове засідання представниця позивача не з`явилася, була повідомленою належним чином про час і дату проведення судового засідання, нею подане клопотання від 10.06.2025 року про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і дату проведення судового засідання, не з`явився, конверт з ухвалою про відкриття провадження, із судовою повісткою повернувся без вручення із зазначенням працівником поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подав, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Як передбачено п. 2 ч . 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України).
Отже, відповідач вважається повідомленим про час і дату проведення судового засідання, його не явка не перешкоджає розгляду справи.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення під час заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
10 червня 2025 року суд, закінчивши з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, перейшов на стадію ухвалення судового рішення, у відповідності до приписів статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення віддалено до 11 червня 2025 року.
Ознайомившись зі змістом позову та дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд вважає встановленими наступні обставини справи.
Зокрема, судом встановлено, що 28 лютого 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладеного договір про споживчий кредит № 9438786 (індивідуальна частина) з додатком № 1, 2, 3 (а.с.12-26).
Відповідно до пункту 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3 договору, відповідач отримав кредит у сумі 5 000 гривень, строком на 105 днів, перші 15 днів пільговий період, в якому проценти нараховуються за ставкою 2,5 % від фактичного залишку кредиту щоденно, наступні 90 днів поточний період, в якому проценти нараховуються за ставкою 2,3 % від фактичного залишку кредиту щоденно. Одноразова комісія за надання кредиту становить 850 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника 17 775 гривень. Денна процентна ставка за весь період користування кредитом 2,43%.
Договір підписаний позичальником з використанням електронного підпису, що підтверджується, в тому числі, довідкою ТОВ «МІЛОАН» б/н від 14 жовтня 2024 року (а. с. 27).
Перерахування грошових коштів у сумі 5 000 гривень відповідачу, як позичальнику, підтверджується копією платіжного доручення № 124214900 від 28.02.2024 року (а. с. 30).
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 9438786 від 28.02.2024 року, загальний розмір заборгованості за договором становить 17 775 гривень та включає: 5 000 гривень заборгованість за кредитом, 11 925 заборгованість за відсотками, 850 гривень заборгованість за комісією (а. с. 33).
25 червня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладеного договір відступлення права вимоги № 107-МЛ, згідно з умовами якого позивачу, як новому кредитору, передано право вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 9438786 від 28.02.2024 року, укладеним з відповідачем (а. с. 34-43).
Факт передачі права вимоги за договором № 9438786 від 28.02.2024 року підтверджується витягом з реєстру боржників від 25 червня 2024 року (а. с. 54).
Відповідач заперечень щодо укладення кредитного договору не надав, обставин щодо отримання грошових коштів в борг не заперечував, розрахунок заборгованості не спростував.
Також відповідачем не подано заперечень щодо чинності зазначеного вище договору відступлення прав вимоги та переходу права вимоги до позивача, як нового кредитора.
З урахування встановлених вище обставин, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні правові норми.
Так, згідно приписів пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно приписів частини 1, 2, 4 статті 201 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Згідно приписів частини 1 статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно приписів частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно приписів абзацу 1, 2 частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно приписів частини 2 цієї статті, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Зміст процитованих вище правових норм свідчить про те, що правочин, в тому числі й договір, є законодавчо визначеною підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків.
Формою правочину є усна, або письмова, специфічним видом якої є електронна форма правочину.
При цьому,необхідною умовою для дотримання письмової, в тому числі й електронної форми правочину, є наявність підпису сторін.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно приписів частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно приписів частини 2 статті 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно приписів абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно приписів частини 1 статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно приписів частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики.
Згідно приписів частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно приписів частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно приписів частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно приписів частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно приписів частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно приписів пункту 5 частини 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.
Далі, згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно приписів частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Зміст наведених правових норм свідчить про те, що договір є підставою для виникнення прав та обов`язків, правомірність договору, як двостороннього правочину презюмується, а заміна сторони договору може бути здійснена внаслідок відступлення права вимоги, в тому числі під час укладення договору факторингу.
З урахування встановлених обставин справи та наведених вище правових норм, суд приходить до висновку, що до ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ», як до нового кредитора, перейшли права та обов`язки у зобов`язанні, що існує в межах кредитного договору і позивач має достатні підстави для стягнення на його користь заборгованості за кредитним договором.
При цьому, суд погоджується з доводами позивача про необхідність стягнення на його користь з відповідача заборгованості за тілом кредиту та одноразовою комісією, згідно з розрахунком, наданим до позовної заяви.
Суд, перевіривши зазначений розрахунок суми боргу за тілом кредиту та комісією, прийшов до висновку про його правильність, при цьому врахувавши, що відповідач не заперечував з приводу правильності проведення розрахунку, іншого розрахунку заборгованості, як і доказів повного чи часткового його погашення, не надав.
Також, суд погоджується з твердженнями позивача щодо необхідності стягнення процентів за користування кредитом, однак вважає, зо розмір процентів не може перевищувати максимального розміру денної процентної ставки, визначеної в частині 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (в чинній редакції).
Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення закону застосовуються у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного,того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому, перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту (закону).
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Отже, оскільки договір про споживчий кредит № 9438786 від 28.02.2024 року укладено після 24 грудня 2023 року, то положення пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» на ці правовідносини не поширюються, а проценти за користування кредитом не можуть бути нарахованими у розмірі більшому, ніж денна процента ставка, визначена в статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», тобто у розмірі більшому ніж 1 % щоденно.
Релевантна правова позиція про непоширення на кредитні договори, що укладені після 24 грудня 2023 року, положень щодо перехідного періоду, встановленого у пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», висловлена в Постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року по справі № 345/6160/24.
Також аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Чернігівського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року по справі № 733/2430/24.
Отже, проценти мають бути нараховані за весь строк кредитування за ставкою 1 % щоденно, що відповідає максимальному розміру денної процентної ставки.
Отже, загальний розмір процентів, що підлягають до стягненню становить 5 250 гривень (5000 гривень х 1 % х 105 днів).
Загальний розмір заборгованості, що підлягає до стягнення становить 11 100 гривень (5000 гривень + 5 250 гривень + 850 гривень).
Далі, з урахуванням того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню суд, керуючись приписами статті 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені на 62 % від первинно заявлених, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 501,88 гривень, як компенсація витрат зі сплати судового збору.
Враховуючи наведене вище, керуючись приписами статті 11, 16, 201, 204, 205, 207, 610, 611, 626, 629, 638, 640, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, статті 4, 12, 81, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ» грошові кошти у сумі 11 100 гривень, як заборгованість за кредитним договором № 9438786 від 28 лютого 2024 року, що складається з: 5 000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 5 250 гривень - заборгованість за процентами, 850 гривень - заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ» 1 501,88 гривень, як компенсацію сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Самуха В.О.