Номер провадження: 22-ц/813/5510/25
Головуючий у першій інстанції Салтан Л.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

розглянув заяву керівника Одеської обласної прокуратури Домущей Ігоря Валерійовича про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «АЛЬТАЇР 3» про розірвання договору та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Споживчого товариства «АЛЬТАЇР 3» про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2022 року, суд затвердив мирову угоду від 08.08.2022, укладену між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Споживчим товариством «АЛЬТАЇР 3» в особі голови Новак Лілії Анатоліївни, яка діє на підставі Статуту, на наступних умовах:

1. Споживче товариство «АЛЬТАЇР 3», код за , місцезнаходження якого зареєстроване за адресою: 65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Осипова, 25 та ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 04.10.2010, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , дійшли згоди про розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 8/1-О-ВЦ від 26 лютого 2019 року з усіма додатковими угодами до нього; укладеними між Споживчим товариством «АЛЬТАЇР 3», та громадянином України ОСОБА_1 .

2. Сторони домовились, що позивач не стягує з відповідача грошову суму у розмірі 43 199 997,00 гривень, та інші будь-які грошові суми, прямі або опосередковані збитки, санкції, витрати, тощо.

3. Сторони підтверджують, що частка, яка внесена ОСОБА_1 за договором асоційованого членства в споживчому товаристві № 8/1-О-ВЦ від 26 лютого 2019 року, становить 37 489 275 грн.

4. Мовіс Шаді зобов`язується сплатити на користь Споживчого товариства «АЛЬТАЇР 3» до 31 січня 2023 року 5 710 722 грн.

5. Сторони погодили, що Споживче товариствр «АЛЬТАЇР 3» передає Мовіс Шаді завершені будівельно-монтажні роботи по будівництву житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, підземним та наземним гаражами (третя черга будівництва) орієнтовно загальною площею 2 190,5 м2 за адресою: АДРЕСА_2 (далі - Об`єкт), що передбачає будівництво будівлі торгівельно-виставкового центру, а відповідно до проектної документації - нежитлового приміщення № КН1, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2088,5 кв.м., що складається з підвалу: коридору

18,2 кв.м, коридору - 93,4 кв.м, основне 11,3 кв.м, електрощитової - 12,8 кв.м, приміщення персоналу -35,4 кв.м, туалету -4,2 кв.м, душової - 4,5 кв.м, комори - 5,4 кв.м, тех. коридору - 11, 1 кв.м, основне - 82,8 кв.м, основне - 61,9 кв.м, основне - 61,9 кв.м, основне 98,7 кв.м, основне - 75,0 кв.м, загрузочної - 28,7 кв.м, шахти ліфту 5,5 кв.м, насосної - 14,5 кв.м, першого поверху: основне - 384,7 кв.м, загрузочної -104,3 кв.м, тех. коридору - 35,9 кв.м, основне - 14,2 кв.м, сходової клітини - 19,6 кв.м, адмін. приміщення - 11,7 кв.м, приміщення персоналу - 7,9 кв.м, санвузлу - 4,3 кв.м, тамбуру - 5,0 кв.м, санвузлу -3,3 кв.м, санвузлу - 3,3 кв.м, коридору - 6,4 кв.м, підсобне -9,9 кв.м, шахта ліфту - 5,4 кв.., сходової клітини - 5,7 кв.м, другого поверху: сходової клітини - 15,7 кв.м, основне - 581,1 кв.м, тех. коридор -31,6 кв.м, загрузочної - 16,0 кв.м, основне - 14,0 кв.м, сходової клітини - 20,4 кв.м, основне - 11,8 кв.м, коридору - 6,0 кв.м, приміщення персоналу - 9,3 кв.м, санвузлу - 3,3 кв.м, санвузлу - 3,8 кв.м, комори - 7,2 кв.м, технічного поверху: сходової клітини - 20,4 кв.м, тех. коридору -13,1 кв.м, тамбуру - 4,4 кв.м, операторської - 10,8 кв.м, санвузлу - 5,4 кв.м, котельного залу - 27, 7 кв.м, основне - 39,6 кв.м, що має 100 відсотків готовності та відповідає нормам ДБН згідно норм чинного законодавства шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення №КН1, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2 088,5 кв.м.

6. Дана мирова угода є підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_1 , на окремий об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення №КН1, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2 088,5 кв.м, що складається з підвалу: коридору - 18,2 кв.м, коридору - 93,4 кв.м, основне 11,3 кв.м, електрощитової - 12,8 кв.м, приміщення персоналу -35,4 кв.м, туалету - 4,2 кв.м, душової - 4,5 кв.м, комори - 5,4 кв.м, тех. коридору -11,1 кв.м, основне - 82,8 кв.м, основне - 61,9 кв.м, основне - 61,9 кв.м, основне 98,7 кв.м, основне - 75,0 кв.м, загрузочної - 28,7 кв.м, шахти ліфту 5,5 кв.м, насосної - 14,5 кв.м, першого поверху: основне - 384,7 кв.м, загрузочної - 104,3 кв.м, тех. коридору - 35, 9 кв.м, основне - 14, 2 кв.м, сходової клітини - 19,6 кв.м, адмін. приміщення - 11,7 кв.м, приміщення персоналу -7,9 кв.м, санвузлу - 4,3 кв.м, тамбуру - 5,0 кв.м, санвузлу -3,3 кв.м, санвузлу - 3,3 кв.м, коридору - 6,4 кв.м, підсобне -9,9 кв.м, шахта ліфту - 5,4 кв.м, сходової клітини - 5,7 кв.м, другого поверху: сходової клітини - 15,7 кв.м, основне - 581, 1 кв.м, тех. коридор - 31,6 кв.м, загрузочної - 16,0 кв.м, основне - 14,0 кв.м, сходової клітини - 20,4 кв.м, основне-11,8 кв.м, коридору - 6,0 кв.м, приміщення персоналу - 9,3 кв.м, санвузлу - 3,3 кв.м, санвузлу-3,8 кв.м, комори - 7,2 кв.м, технічного поверху: сходової клітини - 20,4 кв.м, тех. коридору -13,1 кв.м, тамбуру - 4,4 кв.м, операторської - 10,8 кв.м, санвузлу - 5,4 кв.м, котельного залу - 27, 7 кв.м, основне - 39,6 кв.м.

7. Сторони домовились, що всі судові витрати (судовий збір та оплата професійної правничої (правової) допомоги адвоката), понесені позивачем по справі №947/15460/22, в повному обсязі покладаються на позивача та відповідачем не відшкодовуються.

8. Сторони погодили, що у зв`язку із затвердженням даної мирової угоди, Позивач не пред`являтиме в подальшому будь-які вимоги та претензії майнового/грошового та іншого характеру щодо зобов`язань, які виникли на підставі договору асоційованого членства в споживчому товаристві №8/1-О-ВЦ від 26 лютого 2019 року з усіма додатковими угодами до нього, та у зв`язку з його розірванням, крім випадків оскарження рішення щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 , на окремий об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення № КН1, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2 088,5 кв.м, здійсненої з урахуванням укладеної мирової угоди, з боку державних органів та органів місцевого самоврядування та Споживчого товариства «Альтаїр 3» та скасування ухвали про затвердження мирової угоди між сторонами.

9. Сторони гарантують, що ані в процесі укладення цієї мирової угоди, ані в процесі виконання її умов, не порушені, не будуть порушені і не можуть бути порушені права будь- яких третіх осіб.

10. Підписанням цієї мирової угоди сторони свідчать, що волевиявлення сторін є вільним і відповідає їхній внутрішній волі.

11. Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження Київським районним судом м. Одеси та набрання законної сили відповідною ухвалою суду про затвердження цієї мирової угоди.

12. Дана мирова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін і один для Київського районного суду м. Одеси.

Сторонам відомі наслідки укладання мирової угоди, яка затверджена судом, передбачені статтею 256 ЦПК України.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «АЛЬТАЇР 3» про розірвання договору та стягнення грошових коштів закрити (а.с. 107-109).

30 квітня 2025 року Одеська обласна прокуратура звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2022 року, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Одеської обласної прокуратури на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2022 року про затвердження мирової угоди.

19 травня 2025 року від керівника Одеської обласної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов в даній справі, шляхом:

- накладання арешту та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії пов`язані з переходом права власності щодо об`єкта нерухомого майна: 100 нежитлові приміщення № КН1, загальною площею 2 088,5 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , власником яких є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 );

- заборонити проведення будь-яких будівельних робіт з приводу реконструкції нежитлового приміщення № КН1 за адресою: АДРЕСА_2 , без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів в плані, під торговельно-офісні приміщення, або будь-яких інших будівельних робіт.

В обґрунтування заяви керівник Одеської обласної прокуратури зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нежитлового приміщення №КН1, загальною площею 2 088,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 є донька позивача ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №872 від 04.10.2022. Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.10.2022 ТОВ «СТЕФАНІ-М» () продало належне йому майно ОСОБА_2 . ТОВ «СТЕФАНІ-М» спірні нежитлові приміщення належали на підставі рішення №1 та рішення №2 засновника (учасника) ТОВ «СТЕФАНІ-М» та акту приймання-передачі нерухомого майна, яке передається у власність ТОВ «СТЕФАНІ-М» у якості внеску (вкладу) до статутного капіталу від 19.08.2022. Згідно з актом приймання-передачі від 19.08.2022 ОСОБА_1 передав у якості внеску до статутного капіталу підприємства спірне майно - нежитлового приміщення №КН1, загальною площею 2 088,5 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому слід зазначити, що засновником (учасником) юридичної особи ТОВ «СТЕФАНІ-М» () з часткою 100 % є ОСОБА_1 . Зазначене свідчить, що Мовіс Шаді формально змінив власника майна та може мати намір на подальше його відчуження, що утруднить виконання майбутнього рішення суду чи зробить його виконання неможливим.

Також зазначено, що з відкритих джерел інформації на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва https://e-construction.gov.ua/reestri, встановлено, що Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 29.08.2023 зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт №ОД13 «Реконструкція нежитлового приміщення №КН1 за адресою: АДРЕСА_2 , без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів в плані, під торговельно-офісні приміщення», замовником будівництва виступає ОСОБА_2 .

Тобто, на даний час проводиться реконструкція нежитлового приміщення, на яке визнано право власності на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 09.08.2022, яка винесена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права та має бути скасовано апеляційним судом, оскільки порушує права Одеської обласної прокуратури, як постійного землекористувача земельної ділянки.

Заява про забезпечення позову, відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За своєю правовою природою забезпечення позову є гарантією належного виконання рішення суду про задоволення позову та ефективного відновлення порушених прав позивача. Вжиття судом цих заходів встановлює до прийняття рішення по справі певні обмеження здійснення учасниками справи, зокрема відповідачами, цивільних прав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Також підставою для вжиття заходів забезпечення позову є достатньо-обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених процесуальним законом, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №914/970/18, від 10 листопада 2020 року у справі №910/1200/20.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії. Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову, враховуючи їх співмірність із заявленими вимогами, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, збалансованість інтересів сторін, а також недопущення при цьому прав та охоронюваних інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про забезпечення позову, керівник Одеської обласної прокуратури просить забезпечити позов в даній справі, шляхом накладання арешту та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії пов`язані з переходом права власності щодо об`єкта нерухомого майна: нежитлові приміщення №КН1, загальною площею 2 088,5 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . А також заборонити проведення будь-яких будівельних робіт з приводу реконструкції вказаного нежитлового приміщення, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів в плані, під торговельно-офісні приміщення, або будь-яких інших будівельних робіт.

Проаналізувавши інформацію з Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, апеляційними судом встановлено, що станом на час звернення до суду із заявою про забезпечення позову, нерухоме майно: 100 нежитлові приміщення №КН1, загальною площею 2 088,5 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності (розмір частки 1/1) ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка не є учасником даної цивільної справи. Підстави державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер 872, виданий 04.10.2022, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В..

При цьому, Верховний Суд неодноразово зазначав, в тому числі в постанові від 04 грудня 2024 року по справі №947/28830/22, конструкція пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України свідчить про те, що позов можна забезпечити накладенням арешту виключно на майно відповідача, яке знаходиться у нього чи перебуває в інших осіб, або яке підлягає передачі йому.

Забезпечувати позов шляхом накладення арешту на майно, яке на праві власності належить іншій особи не можна.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на майно, оскільки такі заходи забезпечення будуть порушувати права та законні інтереси осіб, осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Посилання заявника на те, що позивач ОСОБА_1 лише формально змінив власника спірного нерухомого майна, не може бути підставою для накладення арешту на майно, що належить особі, яка не є учасником справи та не бере участі у її розгляді. При цьому, належність майна певній особі визначається не на час пред`явлення позову, а на час ухвалення судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви керівника Одеської обласної прокуратури Домущей Ігоря Валерійовича про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «АЛЬТАЇР 3» про розірвання договору та стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 16 червня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева

С.М. Сегеда