Провадження № 2-о/761/368/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва Кондратенко О.О. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В :

В червні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме:

-встановити факт проживання однією сім?єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу між нею ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період часу з 2009 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Звертаючись до суду з вищезазначеною заявою, ОСОБА_1 у своїй заяві зазначила, що звертається до суду саме в рамках окремого провадження з метою набуття певного соціального статусу для оформлення пакету документів, що свідчить про відсутність спору про право.

Подана ОСОБА_1 заява не підлягає розгляду Шевченківським районним судом м. Києва з наступних підстав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення ( ч.1, п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України ).

Відповідно до ч.3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно ч.8 ст.187 ЦПК України, судом було вчинено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) заявника ОСОБА_1 .

Із відповіді Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 3 Закону України ?Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні?, вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Згідно п. 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року № 265, який набрав чинності 14.03.2022, передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

На день звернення до суду з вищезазначеною заявою наданий заявницею акт від 10 липня 2024 року не є належним доказом підтвердження інформації про реєстрацію її місця проживання чи реєстрацію її місця перебування. Крім того, даний акт складено в липні 2024 року, тобто майже за рік до дати звернення до суду з вищезащначеною заявою.

А тому, звернення ОСОБА_1 до суду з заявою за місцем її фактичного проживання, не відповідає вимогами статті 316 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду ( п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України ).

Відповідно до ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, суд передає вищезазначену цивільну справу для розгляду по суті до Дніпровського районного суду м. Києва, так як, заявник по справі не зареєстрований в Шевченківському районі м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.27, 31, 32 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення передати до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю.

Ухвалу суду може бути оскарженодо Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: