Справа № 373/1494/23
Провадження № 2/538/22/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2025 року м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря судового засідання Петрової С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС ЛОГІСТИК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дочірне підприємство «Кондитерська корпорація «Рошен» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Ухвалою від 14.09.2023 Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області вищевказану позовну заяву прийняв до розгляду та постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 31)
Ухвалою від 11.01.2024 р. Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області передав вищевказану позовну заяву за підсудністю до Лохвицького районного суду Полтавської області (а.с. 38).
10.06.2024 року згідно розпорядження № 25 від 10.06.2024 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» в зв`язку з відрядженням судді Зуб Т.О. до Полтавського районного суду Полтавської області та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа за вищевказаною позовною заявою надійшла в провадження судді Цімботи Л.Г.
Ухвалою суду від 14.06.2024 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання (а.с. 77).
Ухвалою суду від 17.02.2025 витребувано у ДП "КОНДИТЕРСЬКА КОРПОРАЦІЯ "РОШЕН" довідку про те, чи перебував у трудових відносинах з підприємством станом 22 лютого 2021 року ОСОБА_2 (а.с.155).
Під час розгляду справи Лохвицьким районним судом в судовому засіданні 01.04.2025 позивач заявила клопотання про заміну відповідача на належного - ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС ЛОГІСТИК".
Ухвалою суду від 01.04.2025р. вказане клопотання було задоволено, замінено відповідача по справі з ОСОБА_2 , на належного відповідача ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС ЛОГІСТИК" (а.с. 186).
Ухвалою суду від 05.05.2025 клопотання представника відповідача ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС ЛОГІСТИК" задоволено, розгляд цивільної справи розпочато спочатку (а.с. 208).
22.05.2025 року представник відповідача ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС ЛОГІСТИК" на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує повністю проти позовних вимог позивача у зв`язку з їх необґрунтованістю, оскільки Верховний Суд України у своїй практиці неодноразово наголошував, що ст. 625 ЦК України щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат) застосовується лише після виникнення грошового зобов`язання, тобто після того, як судовим рішенням встановлено обов`язок боржника сплатити певну суму. До моменту такого судового рішення, коли шкода ще не визнана боргом, ст. 625 ЦК України не застосовується. У діях ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС ЛОГІСТИК» відсутня вина у простроченні будь-якого зобов`язання перед ОСОБА_1 , що передбачає можливість застосування штрафних санкцій, оскільки позивачка жодним чином не зверталась до відповідача з вимогою, заявою або претензією щодо добровільног відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, так само як ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС ЛОГІСТИК» не було відомо суму можливих матеріальних збитків до моменту залучення його в якості відповідача у справі, тому станом на цей момент у відповідача не виникло жодного обов`язку з відшкодування збитків. Щодо обґрунтування позивачки щодо необхідності стягнення моральної шкоди у розмірі 15 000 грн, то таке не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, якими могли б бути експертиза, лікарняні виписки тощо. Тобто позивачка встановлювала розмір моральної шкоди абстрактно, що є неприпустимо та порушує принципи цивільного судочинства. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю (а.с.213-215).
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, суду пояснили обставини, викладені в позові та в додаткових письмових поясненнях.
Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позов.
Третя особа ДП «Кондитерська корпорація «Рошен» явку представника в судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Дослідивши докази у справі, заслухавши учасників справи, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до копії постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2021 року по справі № 373/276/21, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. на користь держави. Зі змісту даної постанови встановлено, що ОСОБА_2 22 лютого 2021 року о 11 год. 40 хв. на 79 кілометрі автошляху Бориспіль-Дніпро, керуючи автомобілем DAF FT, державний номер НОМЕР_2 з напівпричіпом SCHMITZSKO 24L, не переконався в технічному стані транспортного засобу, внаслідок чого під час руху відпало заднє ліве колесо в тягачі та здійснило зіткнення з автомобілем марки MITSUBISHI ASX, державний номер НОМЕР_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб MITSUBISHI ASX отримав механічні пошкодження, потерпілих немає. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.31 ПДР України.
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки MITSUBISHI ASX, державний номер НОМЕР_1 (а.с.12)
На момент настання дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб MITSUBISHI ASX, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 було застраховано згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 156527 від 13.07.2020 в ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» (а.с.6).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.04.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна", третя особа ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовлено (а.с.13-17).
29.03.2021 р. ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" перераховано ОСОБА_1 страхове відшкодування, відповідно до укладеного Договору добровільного страхування № АМ 156527 від 13.07.2020, в розмірі 261 523 грн. 97 коп (а.с.6).
Згідно Зобов`язуючої пропозиції визначення вартості майна (б/в або у пошкодженому стані) складеної на платформі AUTOonlineкомпанії Audatex (а.с.70) вартість транспортного засобу MITSUBISHI ASX, було визначено у 347 000,00 грн. (найвища пропозиція).
Згідно довідки Дочірного підприємства «Кондитерська корпорація «Рошен» від 03.03.2025 № 03/03 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , не перебував у трудових відносинах з підприємством станом на 22 лютого 2021 року (а.с.163).
З копії Трудової книжки серія НОМЕР_5 ОСОБА_2 вбачається, що 11.01.2017 ОСОБА_2 прийнятий водієм автотранспортних засобів транспортної служби ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС ЛОГІСТИК" та 31.08.2021 р. звільнений за власним бажанням (а.с.166, 181).
Згідно наказу ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС ЛОГІСТИК" від 27.10.2019 "Про закріплення службового автомобіля" вбачається, що закріплено службовий автомобіль DAF, категорія С, держ. номер НОМЕР_2 , 2019 р.в., номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 за водієм ОСОБА_2 . Відповідальність за збереження, справний технічний стан та дотримання вимог законодавства щодо використання паливно-мастильних матеріалів покласти на водія, за яким закріплено автомобіль (а.с.180).
Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися спірні правовідносини, з приводу відшкодування заподіяної шкоди, які регулюються наступними правовими нормами.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст.22 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Згідно ч. 7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.
Згідно п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003№142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.
Пунктом 8.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003№142/5/2092, передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду: 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.
Відповідно до пп.8.6.1 п.8.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.
Підсумовуючи вище викладене, суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок відповідача, непокритий матеріальний збиток, в розмірі: 112 618 грн. 43 коп. + 51 920 грн. 60 коп. = 164 539 грн, 03 коп.
Щодо стягнення штрафних санкцій, а саме 3 % річних та індексу інфляційного збільшення боргу суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог нього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Однак, як встановлено судом, як аргументовано у відзиві ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС ЛОГІСТИК» не було відомо суму можливих матеріальних збитків до моменту залучення його в якості відповідача у справі, позивачка жодним чином не зверталась до ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС ЛОГІСТИК» з вимогою, заявою або претензією щодо добровільного відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, тому в цьому випадку суд не вбачає підстав для застосування ст. 625 ЦК України щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат), оскільки дійсно до винесення цього судового рішення, коли шкода ще не визнана боргом, ст. 625 ЦК України не застосовується.
Тому підстави для задоволення цієї позовної вимоги відсутні.
Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3 статті 12 ЦПК України).
Згідно із частиною 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина 5 статті 1187 ЦК).
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.
Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Суд вважає, що участь у дорожньо-транспортній пригоді та зміна у зв`язку з цим способу життя безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та неодмінно призвело до емоційного дискомфорту. Однак, при цьому будь-яких доказів, які б свідчили про перенесення нею моральних чи душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; душевних страждань, яких вона зазнала, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниження її честі та гідності, суду не надано.
Позивач не довів моральної шкоди, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Зрозуміло, що ДТП викликає переживання і незручності, проте ці страждання не досягли аж такого рівня моральних страждань. Крім того, усі учасники дорожнього руху повинні розуміти, що може виникнути небезпечна ситуація на дорозі і бути морально готовим до того, а не все назвати моральною шкодою.
Враховуючи вищевикладене позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подачу позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі у розмірі 3461,20 грн.
Оскільки суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат у розмірі 1645,39 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ТРАНС АЛЬЯНС ЛОГІСТИК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дочірне підприємство «Кондитерська корпорація «Рошен» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Лохвицького
районного суду Людмила ЦІМБОТА