Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1245/24 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Павицької Т.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 289/1245 /24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кириленка О.О.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 13 грудня 2023 року через застосунок « Дія» отримав постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 2 жовтня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ознайомившись із матеріалами вказаної справи, йому стало відомо про те, що 2 жовтня 2023 року судом винесено постанову, у якій зазначено, що 30 липня 2023 року, о 10 год. 30 хв.. за адресою: с. Зарічани Житомирського району Житомирської області, майдан Бердичівський, він керував транспортним засобом BMW, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Вказаною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Окрім того, йому стало відомо про те, що 30 липня 2023 року інспектором СРПП ВП №1 Житомирського РУП винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 126 КУпАП.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 25 березня 2024 року скасовано постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 2 жовтня 2023 року та закрито провадження у справі згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП. При цьому, апеляційним судом встановлено, що 30 липня 2023 року, о 10 год. 30 хв., транспортним засобом BMW, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував не він, а інша особа.

Позивач вважає, що скасування в судовому порядку постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, згідно з положеннями пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування йому моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення внаслідок відсутності складу та події адміністративного правопорушення свідчить про те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно.

Позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій інспектора поліції він зазнав моральних страждань, які були спричинені йому безпосередньо під час винесення постанови про адміністративні правопорушення, а також й під час тривалого примусового виконання цієї постанови.

Таким чином, просив суд стягнути з держави на свою користь 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ГУНП в Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення, зменшивши розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача, із 5000 грн. до 1000 грн.

Зокрема, зазначає, що у даній справі підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Водночас, ця обставина не підтверджує факт спричинення позивачеві моральної шкоди.

Суду не надано належних та допустимих доказів протиправності (незаконності) дій працівників поліції.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно завищив розмір моральної шкоди,.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 2 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 17000 грн.

У постанові зазначено, що 30 липня 2023 року, о 10 год. 30 хв.. за адресою: с. Зарічани Житомирського району Житомирської області, майдан Бердичівський, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 25 березня 2024 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 2 жовтня 2023 року, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною третьою статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до пункту 4 статті 2 Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у разі закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, зокрема, завдана громадянинові внаслідок незаконного накладення штрафу.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №569/1799/16-ц зроблено висновок, що « на підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосовувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу».

Отже, суд першої інстанції вірно врахував, що закриття справи про адміністративне правопорушення внаслідок відсутності його складу свідчить про те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, що, у свою чергу, є підставою для відшкодування моральної шкоди відповідно до положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, в якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового цих витрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19).

Враховуючи конкретні обставини справи, характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: втрату звичного життєвого режиму, страждання через порушення звичних життєвих зв`язків, та, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, колегія суддів приходить до висновку про зменшення розміру грошового відшкодування моральної шкоди до 1000 грн.

Таким чином, рішення слід змінити, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди із 5000 грн. до 1000 грн.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2024 року змінити, зменшивши розмір коштів, які підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, із 5000 грн. до 1000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: