Провадження № 2/761/6515/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Пономаренко Н.В.

з участю секретаря: Яцишина А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2025 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами, відповідно до якої позивач просив суд: ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2018 року у справі №761/19468/18, на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 травня 2018 року та до досягнення повноліття, до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі даного позову і до повноліття сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 14 вересня 2013 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис №757. Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10452/18, шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

У позовній заяві вказано, що 08 листопада 2018 року, Шевченківським районним судом м. Києва у справі № 761/19468/18 було ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 травня 2018 року та до досягнення повноліття. З моменту ухвалення рішення Шевченківським районним судом м. Києва позивач в добровільну порядку сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 .

Позивачем вказано, що 12 грудня 2020 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, який було зареєстровано Дніпровським районним в м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилися 2 сина:- ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Станом на момент подання даного позову ОСОБА_1 є батьком трьох неповнолітніх дітей, якими опікується.

Позовна заява мотивована тим, що позивач на даний час працює на посаді менеджера з продажу ТОВ «Ріно Сейфеті», та щомісячно сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_3 . Будь-яка заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Від сплати аліментів на користь своєї дитини - ОСОБА_3 позивач не відмовлявся та не відмовляється, як і ніколи не ухилявся від сплати аліментів. Однак, враховуючи той факт, що на його утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей, позивач змушений звертатися до суду із вказаним позовом про зменшення розміру аліментів стягуваних за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/19468/18.

Також, позивачем вказано, що його дружина - ОСОБА_5 має захворювання та постійно проходить лікування, має інвалідність 80%, в подальшому позивач планує оформити опіку.

У зв`язку із викладеним, позивач просить позовну заяву задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2025 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням.

13.06.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_2 у якій вона зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру стягнутих аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2018 року у справі №761/19468/18, на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 травня 2018 року та до досягнення повноліття, до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі даного позову і до повноліття сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, до суду 19.06.2025 надійшла заява представника позивача - адвоката Строєва О.В. у якій він просив розгляд справи проводити без участі позивача та представника позивача, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового засідання повідомлялась належним чином, у поданій до суду заяві від 13.06.2025 вказувала, що не заперечує щодо розгляду справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що рішенням Шевченківський районний суд м. Києва по справі №761/19468/18 від 08 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів - задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 травня 2018р. та до досягнення дитиною сторін повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Вказаним рішенням Шевченківський районний суд м. Києва по справі №761/19468/18 від 08 листопада 2018 року встановлено, що як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013р., який було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2018р. по цивільній справі № 761/10452/18, провадження № 2/761/4855/2018. В шлюбі у сторін, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Сторонами не заперечувалось, що з моменту ухвалення рішення Шевченківським районним судом м. Києва позивач в добровільну порядку сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 .

Так, з матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 12 грудня 2020 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, який було зареєстровано Дніпровським районним в м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2280, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилися два сина:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Окрім того, дружина позивача - ОСОБА_8 має захворювання та постійно проходить лікування, має інвалідність 80%, що підтверджується рішенням про призначення виданого Управлінням у справах соціальних справа, молоді та сім`ї землі Нижної Саксонії.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення право відношення, а також його анулювання.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Також, згідно вказаного пункту передбачено, що при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Так, статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Водночас, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, вимагаючи зміни розміру аліментів у даному випадку, позивач мав довести факт зміни будь-якої з обставин, зазначеної вст. 192 СК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із з положеннями ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (стаття 12 Закону).

Згідно із ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Враховуючи той факт, що на утриманні позивача є ще двоє неповнолітніх дітей, а також хворобу його дружини ОСОБА_9 , наявні передбачені ст. 192 СК України підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2018 року у справі №761/19468/18, на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 травня 2018 року та до досягнення повноліття, до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі даного позову і до повноліття сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідачка фактично визнала позов, про що вказано безпосередньо в поданій до суду заяві, і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає таке визнання позову.

З урахуванням вищенаведених положень законодавства та обставин справи, встановлених обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується відсутність перешкод для виконання відповідачем обов`язку по утриманню власного сина, враховуючи визнання позову відповідачкою, а також те, що сімейний стан особи, яка сплачує аліменти (позивача) змінився, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для зменшення розміру аліментів, встановлений відповідно до рішення Шевченківського районного суду міста Києва по справі № 761/19468/18 від 08.11.2018 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Враховуючи, що наявні правової підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання сина.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 206, 229, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, ЦПК України, ст. ст. 141, 179, 180-183, 188,192, 273 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами , - задовольнити повністю.

Зменшити розмір аліментів, встановлений відповідно до рішення Шевченківського районного суду міста Києва по справі №761/19468/18 від 08 листопада 2018 року щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 травня 2018р. та до досягнення дитиною сторін повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та починаючи з набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено: 19.06.2025.

Суддя: