РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1740/25

03 червня 2025 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

присяжні Тимошик Л.А., Хомич Ю.В.

з участю секретаря Забейди А.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника - адвоката Артерчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Костопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій просила суд оголосити ОСОБА_2 померлим.

В обґрунтування заяви зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . ОСОБА_2 проживав в с.Маща Костопільського району Рівненського області та 17.08.2013 не повернувся із мікрорайону «Хмизи» у м.Костопіль, куди їздив на велосипеді до своєї матері. Зазначає, що дочка ОСОБА_2 звернулася до поліції з метою розшуку батька, однак розшукові заходи результатів не дали. Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 11.02.2015 ОСОБА_2 визнано безвісти відсутнім. Також вказує, що на цей час місце перебування ОСОБА_2 невідоме.

Вказує, що у власності ОСОБА_2 перебувають земельні ділянки, а для розпорядження ними потрібно оформити спадщину.

Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали з підстав викладених в ній.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 25.09.1982 року у Мащанській сільській раді Костопільського району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2 із сім`єю проживав в селі Маща Костопільського району Рівненської області та 17.08.2013 він не повернувся із мікрорайону «Хмизи» у м.Костопіль, куди їздив на велосипеді до своєї матері, а його дочка одразу звернулась до поліції щодо розшуку зниклого батька, оскільки він ніколи нікуди на довго не відлучався із дому, завжди був на зв`язку, бо хворів та мав інвалідність.

Встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2015 року у справі №564/198/15-ц ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя села Маща Костопільського району Рівненської області визнано безвісно відсутнім (а.с.9).

У вказаному рішенні зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 перебував у розшуку Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області з 26.08.2013 як безвісно зникла особа.

Відповідно до довідки Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 71/03 від 24.03.2025, виданої для ОСОБА_1 , її чоловік, ОСОБА_2 , відповідно до рішення Костопільського районного суду від 11.02.2015 визнаний безвісно відсутнім і з 17.08.2013 по даний час за місцем реєстрації не проживає.

З листа Відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області №71744-2025 від 11.04.2025, вбачається, що відомості за фактом зникнення ОСОБА_2 внесені до ЄРДР №0000545 від 17.08.2013. На даний час місце перебування ОСОБА_2 не встановлено (а.с.10).

Свідок ОСОБА_3 , яка є дочкою заявниці ОСОБА_1 та безвісти зниклого ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що її батько ОСОБА_2 безвісти зник 17.08.2013 і на цей час місце його перебування невідоме, розшукові заходи не дали результатів.

Встановлено, що у зниклого безвісти чоловіка заявниці є земельні ділянки (паї), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку ведення особистого селянського господарства серія РВ № , виданим Костопільською районною державною адміністрацією 15 жовтня 2004 року на ім`я ОСОБА_2 , жителя с.Маща, а для розпорядження ними заявниці необхідно оформити спадщину.

Так, визнання фізичної особи померлою здійснюється у судовому порядку, який встановлюється Главою 4 ЦПК України (за аналогією визнання фізичної особи безвісно відсутньою).

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Статтею 47 Цивільного кодексу України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року

у справі № 607/159/23.

За результатами розгляду даної заяви суд приймає рішення про визнання особи померлою.

Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія, шлюб припиняється (ст. 104 Сімейного кодексу України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України).

Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).

Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану буде видано Свідоцтво про смерть особи.

Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті. Згідно з ч. 3 ст.46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні.

Після набрання законної сили таке рішення суду про оголошення особи померлою надсилається або надається, крім органу державної реєстрації актів цивільного стану, також нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.

Аналізуючи зазначені норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 і 2 ст. 89 ЦПК України).

Станом на день розгляду заяви по суті ОСОБА_2 більше одинадцяти років відсутній в місці постійного проживання та реєстрації, а також відсутні відомості про місце його перебування.

Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку.

Відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою.

Беручи до уваги викладене, а також, що ОСОБА_2 , відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше одинадцяти років після рішення суду про визнання його безвісти зниклим, що дає суду підстави вважати його померлим, а тому суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.16, 46 ЦК, ст.81, 89, 258, 259, 265, 268, 294, 315-319 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Костопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Костопіль Рівненської області, жителя с.Маща Рівненського (колишнього Костопільського) району Рівненської області, громадянина України померлим.

Датою смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Костопіль Рівненської області, жителя с.Маща Рівненського (колишнього Костопільського) району Рівненської області, громадянина України вважати дату набрання рішенням законної сили.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до Костопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для реєстрації смерті ОСОБА_2 .

У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: : Костопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м.Костопіль, вул.Грушевського 31, Рівненської області.

Повне судове рішення складено 06.06.2025.

СуддяО. С. Цвіркун

Присяжні: Л.А.Тимошик

Ю.В.Хомич