КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 червня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення / постачання теплової енергії за період з жовтня 2016 року по 01 серпня 2024 року у розмірі 36 872,37 грн та постачання гарячої води за період з грудня 2018 року по 01 серпня 2024 року у розмірі 2 792,48 грн, заборгованість за абонентською платою за період з листопада 2021 року по 01 серпня 2024 року у розмірі 1 578,77 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 5 549,22 грн, 3 % річних у розмірі 1 473,83 грн, що разом становить 48 266,67 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Повне рішення складено 17 лютого 2025 року.

Не погодившись з ухваленим рішенням, 02 червня 2025 року ОСОБА_1 через систему Електронний суд подано апеляційну скаргу, в якій одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення. Вказує, що з огляду на необхідність доглядати хворого батька тривалий час не проживала за адресою зареєстрованого місця проживання, у зв`язку із чим не отримувала судову кореспонденцію у справі. Зазначає, що про існування судового рішення стало відомо 29 травня 2025 року після повідомлення про арешт банківських рахунків відповідачки, накладеного на підставі постанови про арешт коштів боржника від 28 травня 2025 року у виконавчому провадженні №78196238.

Згідно статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В матеріалах справи містяться поштові конверти, адресовані відповідачці, проте не врученні з підстав «адресат відсутній» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с.42, 43-44).

Супровідним листом копію рішення суду направлено на поштову адресу відповідачки (а.с.51). Проте відомостей про вручення чи повернення поштового відправлення матеріали справи не містять.

До апеляційної скарги на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку долучено: копію постанови від 28 травня 2025 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №78196238 щодо примусового виконання виконавчого листа №755/15590/24, виданого 20 травня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва, а також документи щодо смерті батька відповідачки, місце смерті - с. Потік Обухівського р-ну Київської області, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням викладеного, зазначені скаржницею підстави для поновлення строку на оскарження судового рішення суд уважає поважними, а тому пропущений строк підлягає поновленню.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 4 та частини 5 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Одночасно із поданням апеляційної скарги скаржниця клопоче про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на певний строк або до ухвалення судового рішення у справі.

Клопотання мотивовано тим, що скаржниця є пенсіонеркою, останніми роками понесла суттєві витрати у зв`язку з доглядом і лікуванням батька, його похованням, а тому обмежена в коштах для сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору (або відстрочення, розстрочення сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з цим, стаття 8 Закону України "Про судовий збір" конкретизує порядок, умови відстрочення сплати судового збору та коло осіб, до яких може застосувати суд цю норму.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Зі змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір» убачається, що обов`язковим елементом застосування цієї статті є майновий стан сторони, який не дозволяє їй сплатити судовий збір взагалі (у випадку, якщо сторона клопоче про звільнення її сплати судового збору) або перед зверненням до суду (у випадку, якщо сторона клопоче про відстрочення або розстрочення сплати судового збору).

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, або сплата судового збору маже бути відстрочення або розстрочена, також є вичерпним.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко свідчить, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. І, як уже зазначалося, вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя, яке у розумінні практики Європейського суду з прав людини не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими (справа «Креуз проти Польщі» (KREUZ v. POLAND) від 19 червня 2001 року).

Зазначене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливим для всіх учасників процесу.

Вирішуючи питання за заявленим клопотанням, апеляційний суд вказує, що доводи клопотання про відстрочення сплати судового збору в частині майнового станку скаржниці не підтверджено жодними доказами, а посилання на життєві обставини скаржниці не характеризують її майновий стан, який є основним критерієм при вирішенні судом питання щодо відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

За наведених обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, отже у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб в 2024 році становив 3028,00 грн.

Установлено, що у 2024 році до суду звернулось ТОВ «Євро-Реконструкція» із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 41 243,62 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 5549,22 грн, 3% річних у розмірі 1473,83 грн, що разом становить 48 266,67 грн.

Апеляційну скаргу подано в паперовій формі, відтак відсутні підстави для застосування положення частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Отже, за звернення із цією апеляційною скаргою слід сплатити судовий збір у розмірі 4542,00 грн, який розраховано таким чином: 3028,00 грн * 150% = 4542,00 грн.

З огляду на наведене, особі, яка подає апеляційну скаргу,слід сплатити судовий збір у розмірі 4542,00 грн.

Судовий збір слід сплатити на наступні реквізити:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Особі, яка подає апеляційну скаргу, слід надати Київському апеляційному суду (судді Поліщук Н.В.) документ про сплату судового збору у вказаному розмірі та на зазначені реквізити.

При вчиненні дій, що пов`язані з виконанням цієї ухвали, особі, якій вона адресована, відповідь слід надавати за адресою Київського апеляційного суду, судді Поліщук Н.В.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 185, 356, 356, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового за подання апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення порушення вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, що викладені в ухвалі, - протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, роз`яснивши, що у випадку невиконання вимог ухвали в цій частині апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук