Справа №: 398/2079/25
провадження №: 8/398/3/25
УХВАЛА

Іменем України

"12" червня 2025 р.

м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Шинкаренко І.П.,

за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

його представника - адвоката Боровського В.А.,

представника стягувача - адвоката Пирогової О.Т. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Боровський Валерій Антонович, про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 17 квітня 2025 року у справі № 398/2079/25 (провадження № 2-н/398/876/25) за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ

30 квітня 2025 року адвокат Боровський В.А., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 17 квітня 2025 року у справі № 398/2079/25 (провадження № 2-н/398/876/25) за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування нововиявлених обставин зазначає, що у своїй заяві про видачу судового наказу стягував зазначила, що малолітня донька ОСОБА_3 проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання, а також те, що ОСОБА_1 матеріальної допомоги добровільно не надає. Проте, таке твердження є абсолютною неправдою. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , проте не проживають за нею з 2018 року. Заявник, ОСОБА_2 та їхня донька ОСОБА_4 проживають у квартирі АДРЕСА_2 . Весь цей час донька ОСОБА_3 перебувала і перебуває на безперервному утриманні заявника. Ним постійно придбавалися продукти харчування, одяг, взуття та інші речі домашнього вжитку як для доньки, так і для сім`ї. з 2015 року ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 НГУ. Таким чином, вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів є необгунтованими та безпідставними, оскільки донька проживала і проживає із ОСОБА_1 , тому ОСОБА_2 не мала права звертатися із заявою про видачу судового наказу, ввівши суд в оману.

Ухвалою судді від 02 травня 2025 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами та призначено здійснювати розгляд заяви в порядку спрощеного позовного провадження.

Заявник в судовому засіданні підтримав заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, просив її задовольнити та скасувати судовий наказ від 17 квітня 2025 року, посилаючи на те, що станом дату звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, тобто 07 квітня 2025 року, ОСОБА_2 разом з дитиною ОСОБА_4 проживали разом із заявником, він здійснював утримання дитини та сім`ї, тому відсутні підстави для стягнення аліментів за період їхнього спільного проживання. Також додав, що наразі вони з ОСОБА_2 проживають окремо, дитина проживає разом з матір`ю, тому не заперечує проти сплати аліментів з початку їхнього окремого проживання.

Представник заявника - адвокат Боровський В.А., у повному обсязі підтримав заяву, посилаючись на обґрунтування, викладені в ній. Вважає, що нововиявленою обставиною є факт проживання дитини разом із заявником на момент видачі судового наказу.

Представник стягувача - адвокат Пирогова О.Т., заперечила наявність нововиявлених обставин, а відтак і наявність підстав для скасування судового наказу, просила суд відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що ОСОБА_2 вже не проживала разом із ОСОБА_1 на момент подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, вони з дитиною проживали окремо, ОСОБА_1 добровільно утримання дитини не здійснював, отже, вона мала законне право звернутися до суду щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Вислухавши пояснення та доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судового наказу з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17 квітня 2025 року Олександрійським міськрайнонним судом Кіровоградської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 квітня 2025 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу заявник зазначила, що боржник матеріальної допомоги добровільно доньці майже не надає, донька проживає із заявницею та знаходиться на її утриманні. Боржник надає матеріальну допомогу на утримання дитини, проте суми, які він перераховує, не є фіксованими, а сплачуються ним у тому розмірі, в якому він вважає за доцільне. Угода про сплату аліментів не укладалася, домовленостей щодо способу та порядку виконання обов`язку з утримання дитини сторони не досягли. З метою захисту прав дитини, ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

До заяви долучено відомості про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за вих. № 640 від 17 квітня 2025 року, серед яких ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Відомості про реєстрацію у зазначеному житловому приміщенні ОСОБА_1 відсутні.

Також згідно з витягом з Реєстру територіальної громади від 15 квітня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

30 квітня 2025 року до суду надійшла заява представника заявника - адвоката Боровського В.А., про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 17 квітня 2025 року у справі № 398/2079/25 (провадження № 2-н/398/876/25) за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

До заяви додано документи, що підтверджують право власності ОСОБА_1 на частку у праві спільної часткової власності на житло - квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема, копію свідоцтва про право власності від 11 жовтня 1996 року, копію договору дарування частки квартири від 27 травня 2021 року, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 травня 2021 року.

Згідно з актом про встановлення факту проживання, виданим 24 квітня 2025 року комісією ОСББ «Героїв Сталінграда-19А», комісія підтвердила, що за адресою: АДРЕСА_3 , проживають ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4 .

До заяви про скасування судового наказу долучено довідку, видану головою ОСББ «Героїв Сталінграда-19А» 24 квітня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_4 проживають по АДРЕСА_3 .

Також судом оглянуті надані заявником копії світлин, на яких зображений заявник ОСОБА_1 разом з дитиною, дружиною, копії світлин дитини за період з 30 березня 2025 року по 26 квітня 2025 року.

Частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно з п. п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення ( постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30.06.2020).

За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 02.05.2024 у справі № 337/2451/23, для перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів такими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі цього наказу та є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права й обов`язки заявника та боржника; нововиявленими є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених. Необхідно розрізняти нові докази та докази, які підтверджують нововиявлені обставини. Перші не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, тоді як другі є даними, що підтверджують саме такі обставини.

Аналогічний висновок Верховний Суд сформулював у постанові від 30.08.2021 у справі № 461/1229/20.

Враховуючи наведене, за висновками Верховного Суду, не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 127/10129/17 (п.п. 27, 28), від 14.04.2021 у справі № 9901/819/18 (п. 6.38), від 25.05.2021 у справі № 752/4995/17 (п. 36) та Верховного Суду від 12.04.2024 у справі № 358/1501/15-ц, від 02.05.2024 у справі № 337/2451/23).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року №4 передбачено, що необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Зі змісту рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник посилається як на нововиявлену обставину факт їхнього з дружиною та дитиною спільного проживання на момент видачі судом судового наказу за адресою: АДРЕСА_3 , про що надав відповідні довідки, та заперечення факту проживання дитини ОСОБА_4 і ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а також перебування дитини на утриманні матері.

Таким чином, заявник фактично надає нові докази на спростування доказів, наданих стягувачем під час подання до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів щодо проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З аналізу даної норми та Розділу ІІ ЦПК України слідує, що стягнення аліментів на дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно також здійснюється у безспірному порядку шляхом видачі судового наказу, який згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України, не може бути скасований.

Тобто стягнення аліментів у такому розмірі фактично є державною гарантією та відповідає засадам справедливості та розумності.

Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей.

Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного.

Отже, встановлені судом обставини не спростовують фактів, які були покладені в основу судового рішення, оскільки, спільне проживання дитини із матір`ю ОСОБА_2 ніяким чином не спростоване під час перегляду справи за нововиявленими обставинами, обов`язок батька ОСОБА_1 утримувати дитину визначений законом та не оспорений у встановленому законом порядку, відтак, обставини, що були предметом дослідження у цій справі про скасування судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, не є такими, що можуть бути підставою для скасування судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, яку подав ОСОБА_1 не містить відомостей про нововиявлені обставини у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підстави для відмови у видачі судового наказу, передбачених статтею 165 ЦПК України, також судом не встановлені.

З огляду на зазначене, заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 17 квітня 2025 року у справі № 398/2079/25 (провадження № 2-н/398/876/25) не підлягає задоволенню.

В той же час, відмова в задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не позбавляє ОСОБА_1 права на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні заяви про перегляд за нововвиявленими обставинами судового наказу витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263- 265, 273, 280- 284, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 187, 189 СК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Боровський Валерій Антонович, про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 17 квітня 2025 року у справі № 398/2079/25 (провадження № 2-н/398/876/25) за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Залишити в силі судовий наказ Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області виданий 17 квітня 2025 року у справі №398/2079/25 (провадження №2-н/398/876/25) на підставі заяви ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя І.П. Шинкаренко