Справа № 345/941/25
Провадження № 22-ц/4808/837/25
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В.
Суддя-доповідач Максюта
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Баркова В.М., Василишин Л.В.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Онушканичем В.В. 02 квітня 2025 року в м. Калуш Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог:

В березні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що 16 травня 2023 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Дітей від шлюбу немає. Однак подружнє життя не склалося. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довір`я, різні погляди на життя та різні інтереси. На даний час разом не проживають, не ведуть спільний сімейний побут та не підтримують подружніх відносин. Просила шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований Калуським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №182 від 16.05.2023 року, розірвати. Після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище ОСОБА_3 (а.с.1-2).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

Рішенням Калуського міськрайонногосуду Івано-Франківської області від 02 квітня 2025року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 16 травня 2023 року у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №182 (а.с.16-18).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась, сторони шлюбні відносини не підтримують і підтримувати не мають намірів, їх спільне життя суперечить інтересам позивача та відповідачки, а збереження сім`ї є неможливим.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що ухвалюючи рішення, суд безпідставно не вжив заходів для примирення сторін.

Наголошує, що з даним позовом звернулася після чергової суперечки з відповідачем та метою даного позову було налякати останнього можливістю розірвання шлюбу з метою виправлення його поведінки.

В той же час очікувала, що суд буде вживати заходи для примирення і це, в свою чергу, сприятиме зміні поведінки відповідача.

Вважала, що в будь-який момент матиме змогу відкликати поданий позов, в залежності від заходів примирення, які буде вживати суд.

За наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову (а.с.21-23).

Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Заяви (клопотання) учасників справи:

Сторони в судове засідання не з`явилися,про день та час слухання справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції та в електронний кабінет.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

В силу ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-яким іншими міркуваннями в судовому процесі.

На адресу апеляційного суду 09.06.2025 року від апелянта ОСОБА_1 надійшла письмова заява про відмову від позову. В обґрунтування зазначає, що у зв`язку із примиренням з відповідачем ОСОБА_2 і поновленням сімейних відносин необхідність у розірванні шлюбу відпала, тому відмовляється від позову. Наслідки відмови від позову і закриття провадження у справі їй відомі і зрозумілі. Просить справу розглядати за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи та заяву про відмову від позову, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно вимог ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

З наведеного слідує, що позивач ОСОБА_1 має законну можливість реалізувати своє диспозитивне право щодо розпорядження своїм процесуальним правом відмови від позову у апеляційному суді.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відмова від позову не суперечить інтересам сторін, наслідки такої процесуальної дії позивачу зрозумілі, тому відмову позивача від позову слід прийняти, а провадження у справі - закрити.

Враховуючи заяву учасника справи, колегія суддів вважає можливим прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу як таку, що не суперечить закону і не порушує прав, обставин, передбачених ч. 6 ст. 49, ч. 5 ст. 206 ЦПК України, які б перешкоджали приймати відмову від позову, судом апеляційної інстанції не встановлено, тому ухвалене у справі судове рішення на підставі ст. 373 ЦПК України підлягає визнанню нечинним із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 255, 373, 374 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Визнати нечинним рішення Калуського міськрайонногосуду Івано-Франківської області від 02 квітня 2025року та закрити провадження у цивільній справі № 345/941/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: В.М. Барков

Л.В. Василишин

Повний текст ухвали складено 12 червня 2025 року.