Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/23/25
Єдиний унікальний №733/1387/24
Рішення

Іменем України

06 червня 2025 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Вовченка А.В.,

при секретарі судового засідання - Мошенець Л.М.,

за участю представника позивача- адвоката Сакун І.А.,

відповідачки ОСОБА_1 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ічня Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Сакун Інна Анатоліївна, до ОСОБА_1 , третя особа - Ічнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей з актового запису про народження дитини

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 через свого представника адвоката Сакун І.А. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа : Ічнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якій просить про виключення відомостей з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про його батьківство .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила доньку ОСОБА_3 . У актовому записі відомості про батька дитини були записані відповідно до ст.135 СК України, а саме зі слів матері. З відповідачкою він у шлюбних відносинах не перебував.

У 2018 році ним була подана заява про визнання батьківства та до актового запису про народження ОСОБА_3 були внесені зміни, а саме: у гр. Батько було зазначено ОСОБА_2 та змінено прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». З моменту визнання батьківства на утримання доньки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 позивач сплачує аліменти у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач намагався брати участь у вихованні дитини , однак з березня 2023 року відповідачка не дозволяє бачитись та спілкуватись з дитиною, чинить перешкоди , налаштовує дитину проти нього. Через вказані обставини у позивача виникли сумніви у своєму батьківстві.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Зарічна В.С. просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. Зазначила, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 СК України. Звертаючись до суду із даним позовом стороною позивача не надано жодних доказів того , що ОСОБА_3 не є рідною донькою позивача Такі твердження є надуманими та не підтверджені належними та допустимими доказами. Намагань реалізувати свої батьківські права з боку позивача не було, участі у вихованні та спілкуванні з дочкою не брав, здійснює постійний тиск як на відповідачку так і на дитину.

27 червня 2024 року справу прийнято до свого провадження суддею Вовченком А.В.

Ухвалою суду від 02 липня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд.

05 грудня 2024 року представник позивача- адвокат Сакун І.А. звернулася до суду з клопотанням про призначення судово-генетичної експертизи.

Ухвалою суду від 05 грудня 2024 року клопотання представника позивача задоволено, по справі призначено судово-генетичну експертизу, провадження по справі зупинено.

28 березня 2025 провадження по справі відновлено через повернення ухвали про проведення експертизи без виконання, у зв`язку з неявкою громадянки ОСОБА_1 з дитиною на експертизу 07 лютого 2025 року та 14 березня 2025 року.

Судові засідання відкладались неодноразово через неявку відповідачки .

Представник позивача адвокат Сакун І.А. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити згідно прохальної частини позовної заяви.

В судовому засіданні відповідачка позов не визнала та пояснила, що позивач ОСОБА_2 самостійно визнав батьківство їхньої дитини, тобто він свідомо, добровільно і без жодного примусу визнав дівчинку як свою доньку. У період вагітності , на восьмому місяці позивач залишив її і створив іншу сім`ю. Через деякий час його мати почала спілкуватися з нею, перепросила за його вчинки. Після цього відновилось їхнє спілкування і вже в 4 роки батько визнав своє батьківство. Нинішній позов про спростування батьківства не є щирим переконанням у відсутності біологічного зв`язку, а є спробою ухилитися від юридичної і моральної відповідальності за дитину, яка вже 10 років знає його як батька. Крім того цей позов виглядає як спроба уникнути сплати аліментів.

Представник третьої особи - Ічнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду лист, в якому просив розглянути справу без їх участі та повідомив про відсутність заперечень проти заяви.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі приходить до наступного .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України).

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила доньку ОСОБА_3 . У актовому записі відомості про батька дитини були записані відповідно до ст.135 СК України, а саме зі слів матері. З відповідачкою він у шлюбних відносинах не перебував.

У 2018 році ним була подана заява про визнання батьківства та до актового запису про народження ОСОБА_3 були внесені зміни, а саме: у гр. Батько було зазначено ОСОБА_2 та змінено прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». З моменту визнання батьківства на утримання доньки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 позивач сплачує аліменти у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач намагався брати участь у вихованні дитини , однак з березня 2023 року відповідачка не дозволяє бачитись та спілкуватись з дитиною, чинить перешкоди , налаштовує дитину проти нього. Через вказані обставини у позивача виникли сумніви у своєму батьківстві.

Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має право оспорювати батьківство особа записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Так, відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження,

скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Позивач звернувся до суду із позовом про виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дитини № 89 від 21 серпня 2015 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області про народження ОСОБА_3 записаний позивач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с.6).

Для підтвердження кровного споріднення дитини та позивача за клопотанням представника позивача судом була призначена судово-генетична експертиза, для встановлення чи є ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, ухвала суду повернута експертною установою «Київське міське бюро судово-медичної експертизи відділення судово-медичної генетичної ідентифікації без виконання, в зв`язку з неявкою громадянки ОСОБА_1 з дитиною на експертизу у призначені дні, а саме: 07.02.2025 року та 14.03.2025 року.

Відповідно до п. 9 цієї Постанови у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК (1618-15) може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. ч. 1, 6статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК - тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Згідно ч. 4 та п. п. 3-5 ч. 5статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених

цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

ОСОБА_1 двічі не з`явилась до експертної установи, а тому суд вважає, що відповідачка визнала факт того, що ОСОБА_2 не є батьком її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Твердження відповідачки , що вона перебуває за кордоном і не змогла приїхати на експертизу через фінансові труднощі та хворобу старшої дитини нічим не підтверджуються і ці пояснення суд визнає не доведеними.

Згідно зі ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач доклав можливих зусиль для доведення того, що він не є батьком дитини, батьком якої він записаний. Будь-яких доказів, які б доводили безпідставність вимог позивача відповідачем не подано та враховуючи, що відповідачем не спростовано походження дитини від позивача, позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 279, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Ічнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей з актового запису про народження дитини - задовольнити.

Виключити з актового запису № 89 від 26 серпня 2015 року про народження дитини ОСОБА_3 , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, дані про те, що батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 06 червня 2025 року.

Суддя А. В. Вовченко