Справа № 752/9176/25
Провадження № 2/752/5880/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.06.2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Данілової Т.М.

з участю секретаря Моркотун О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

АТ «Акцент-Банк» звернулося в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивувало тим, що 02 липня 2024 року ОСОБА_1 уклала з банком кредитний договір АВН0СТ51262089, за умовами якого отримала кредит у сумі 20 500 грн. строком на 36 місяців, тобто до 01.07.2027 року за сплатою процентів у розмірі 85,00% щорічно. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 14 квітня 2025 року становить 35 142,92 грн., з яких

- 20 500 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту),

- 13 426,15 грн. загальний залишок заборгованості за процентами,

- 1 216,77 грн. загальний залишок заборгованості за пенею.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 35 142,92 грн. за кредитним договором № АВН0СТ51262089 від 02 липня 2024 року та 2 422,40 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_1 надіслала до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що вона визнає позовні вимоги про стягнення основної суми заборованості, а розмір нарахованої пені та штрафних санкцій у сумі 62 994,49 грн. вважає завищеним, таким, що не відповідає принципам справедливості та добросовісності, тому просить зменшити на підставі ч. 1 ст. 551 ЦК України.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 02 липня 2024 року ОСОБА_1 уклала з банком кредитний договір АВН0СТ51262089, за умовами якого отримала кредит у сумі 20 500 грн. строком на 36 місяців, тобто до 01.07.2027 року за сплатою процентів у розмірі 85,00% щорічно. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нараховано 20 500 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 13 426,15 грн. загального залишку заборгованості за процентами та 1 216,77 грн. загального залишку заборгованості за пенею.

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Так, з довідки за картками, наданої АТ «Акцент-Банк» вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 , було відкрито рахунок № НОМЕР_1 .

Як вбачається з виписки по картці ОСОБА_1 за договором, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом відповідач здійснювала витрати кредитних коштів.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування, а тому у суду відсутні підстави вважати, що кредитний договір між сторонами з вищевказаними умовами був укладений.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , АТ «Акцент-Банк» надало суду розрахунок заборгованості, копію анкети-заяви відповідача від 24.08.2022 року, заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 24.08.2022 року, паспорт споживчого кредиту "Швидка готівка", заяву про надання послуги "Швидка готівка" №АВН0СТ51262089 від 02.07.2024 року, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, копію виписки по картці на ім`я відповідача, копії довідки за лімітами заборгованості та довідки за картками.

Наявні у матеріалах справи витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», не містить підпису відповідача. Заява про надання послуги "Швидка готівка" №АВН0СТ51262089 від 02.07.2024 року, яка не підписана відповідачем, містить лише її анкетні дані та контактну інформацію. Анкета-заява даних про умови кредитування. В ній відсутня відмітка, яку саме картку просив видати відповідач.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вказані висновки Великої Палати Верховного Суду є обов`язковими до врахування судом.

Надані суду розрахунок заборгованості, виписка з рахунку, довідка про видані кредитні картки, довідка за лімітами також не є документами, які посвідчують погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, на думку суду, АТ «Акцент-Банк» не було доведено погодження з ОСОБА_1 усіх істотних умов кредитного договору про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом.

Разом з тим, виписка за картковим рахунком відповідача, що міститься в матеріалах справи є належним доказом для визначення заборгованості відповідача за тілом кредиту, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18-ц.

Також, у відзиві відповідач ОСОБА_1 визнає факт укладення кредитного договору та факт користування кредитними коштами, що також підтверджується випискою по рахунку, яку було долучено до позовної заяви.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що відповідач фактично отримав кредит та користувався ним, а використані кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, отже з ОСОБА_1 на користь банку підлягає стягненню сума за тілом кредиту у розмірі 20 500,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та вказаного роз`яснення, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. розділяється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, із відповідача на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» підлягає стягненню 1 497,95 грн. судового збору.

Керуючись статтями 207, 526, 530, 549, 610, 633, 634, 638, 1054 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) 20 500 грн. заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 1 497,95 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: