Справа № 308/2649/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 червня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої - судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Дуб В.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Богдан Богданович, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за договором безвідсоткової позики грошових коштів від 12.06.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу Петканича В.І. зареєстрованого в реєстрі за №963 в розмірі 224 871 грн. 55 коп., з яких: 164 000,00 грн. сума основного боргу; 4 291,55 грн. сума інфляційних втрат; 56 580,00 грн. сума пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 червня 2024 року був укладений договір безвідсоткової позики грошових коштів від 12 червня 2024 року, зареєстрований в реєстрі №963, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Петканича В.І. між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник), за яким Позикодавець передав до підписання цього договору Позичальнику у користування грошові кошти в розмірі 164 000, 00 грн. (станом на 12.06.2024 року еквівалентно 4000 дол. США), а останній зобов?язується повернути вказані суму у визначений даним договором термін.

За умовами договору позика надається в готівковій формі, такий укладається сторонами на 5 (п?ять) місяців та дійсний до 12.12.2024 року, строк даного договору може бути продовжений за згодою сторін, сума позики підлягає поверненню позикодавцю по домовленості між сторонами, але не пізніше терміну, вказаного в п.3.1 даного договору.

Відповідно до пунктів 6.1., 6.2. та 6.3. Договору позики, за порушення умов даного Договору винна Сторона відшкодовує завдані збитки, в тому числі втрачену вигоду, у порядку, передбаченому чинним законодавством України, враховуючи індекс інфляції та облікову ставку НБУ. Порушення будь-яких із зазначених даним Договором строків однією із Сторін тягне за собою обов?язок сплати іншій Стороні пеню в розмірі 0,5% від суми Договору за кожний день прострочення, до моменту виконання зобов`язань в повному обсязі. Одностороннє невиконання умов даного Договору однією Стороною є підставою для іншої Сторони розірвати даний Договір з покладанням на винну Сторону всіх передбачених фінансових санкцій.

При недосягненні згоди шляхом переговорів, Сторони передають вказаний спір на розгляд суду загальної юрисдикції за місцем вчинення даного правочину, або нотаріусом вчиняється виконавчий напис.

З приводу виконання зобов?язань позивач неодноразово звертався до відповідача який виконувати зобов?язання погоджувався, але ніяких фактичних дій не вчиняв.

Оскільки відповідач за договором жодних виплат не здійснив, тому він вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань з 13.12.2024 року.

У зв?язку з невиконанням ОСОБА_2 в повній мірі взятих на себе зобов?язань за Договором - за відповідачем станом на день звернення до суду з позовом - на 19.02.2025 рахується заборгованість в розмірі 224 871 грн. 55 коп., з яких: - 164 000 грн. 00 коп. - сума основного боргу; - 4 291 грн. 55 коп. - сума інфляційних втрат;- 56 580 грн. 00коп. - сума пені (п.6.2. Договору).

Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за наступною формулою: Інфляційні нарахування = /сума боргу/ х /індекс інфляції/ / 100% /сума боргу/, де: / сума боргу/ сума простроченого боргу; /індекс інфляції добуток щомісячних індексів за відповідний період.

З врахуванням зазначеного та рекомендацій Верховного суду України № 62-97від 03.04.1997 року стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховується за період з грудня 2024 року по лютий 2025 року.

Індекс інфляції, відповідно до даних Державної служби статистики, надрукованих у газеті «Урядовий кур?єр», складав у грудні 2024 року - 101,4 %, у січні 2025 року - 101.2 %.

Отже, індекс інфляції за період з грудня 2024 року по лютий 2025 року становить: (101.4/100) * (101.2/100) =1,014*1,012= 1,026168 %, тому сума інфляційних втрат за вказаний період становить: 164 000 грн.00коп. х /1,026168 % / 100%/ -164 000 грн. = 4 291,55 грн.

Відповідно до п.6.2 Договору: Порушення будь-яких із зазначених даним Договором строків однією із Сторін тягне за собою обов?язок сплати іншій Стороні пеню в розмірі 0,5% від суми Договору за кожний день прострочення, до моменту виконання зобов?язань в повному обсязі.

Аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою» - правова позиція ВСУ у справі №6-474цс16 та №6-3006цс15.

Пеня нараховуються за період з 13.12.2024 до 19.02.2025, за формулою: пеня = сума заборгованості за період х розмір пені, зазначений в договорі х кількість днів прострочення : 100. Розрахунок 164 000,00х0,5х69:100 = 56 580,00 грн.

Позивач вказує що відповідач не здійснив жодних платежів та не виконав договірні зобов`язання, через що вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання та позиція учасників процесу

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи.

Позивач та його представник в судове засідання 03.06.2025 не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, при цьому 12.03.2025 від представника позивача адвоката Бойко Б.Б., який діє на підставі ордеру серія АО №1163515 від 19.02.2025, поступила заява в якій просить розглянути вказану справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання 03.06.2025 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду та відзиву не подавав.

Крім того, слід зазначити що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, та повістки, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 12.06.2024 року між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) укладено договір безвідсоткової пози ки грошових коштів, за умовами якого Позикодавець передав до підписання цього договору Позичальнику у користування грошові кошти, відповідно до п.п. 2.1-2.2 даного договору, а останній зобов`язується повернути вказану суму у визначений даним договором термін.

Відповідно до умов договору сума позики за даним Договором становить 164 000(сто шістдесят чотири тисячі) грн., 00 коп.(станом на 12.06.2024року еквівалентно 4000(чотирьом тисячам доларам США) (п.2.1. Договору). Позика надається в готівковій формі. (п.2.2. Договору). Даний Договір позики грошових коштів укладається СТОРОНАМИ на 5 (п?ять) місяців та дійсний до 12.12.2024 (дванадцятого грудня дві тисячі двадцять четвертого) року.(п.3.1. Договору).

Вказаний договір посвідчено 12.06.2024 приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Петканич В.І. та зареєстровано в реєстрі за №963.

Окрім того, представником позивача 20.05.2025 до суду подано оригінал вказаного договору безвідсоткової позики грошових коштів від 12.06.2024, який долучено до матеріалів справи та досліджено судом.

У відповідності п.6.1. Договору за порушення умов даного Договору винна Сторона відшкодовує завдані збитки, в тому числі втрачену вигоду, у порядку, передбаченому чинним законодавством України, враховуючи індекс інфляції та облікову ставку НБУ.

А згідно п.6.2. Договору порушення будь-яких із зазначених даним Договором строків однією із Сторін тягне за собою обов?язок сплати іншій Стороні пеню в розмірі 0,5% від суми Договору за кожний день прострочення, - до моменту виконання зобов?язань в повному обсязі.

Згідно долученого розрахунку сума інфляційних втрат за період з 13.12.2024 19.02.2005 становить 4291,55 грн., а пеня нарахована за період з 13.12.2024 до 19.02.2025 становить 56 580,00 грн., яка розрахована за формулою: пеня = сума заборгованості за період х розмір пені, зазначений в договорі х кількість днів прострочення : 100 (164 000,00х0,5х69:100 = 56 580,00 грн.)

Також, до матеріалів, додано копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 та копію довідки про реєстрацію місця проживання особи від 23.10.2019, з якої слідує що за відомостями Кальницької сільської ради місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 17 серпня 2010 року.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо вимоги про стягнення суми основного боргу за договором позики

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі змістом статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 цього ж Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лишефакту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своїми правовими характеристиками договір позики є реальним, оплатним чи безоплатним договором, на підтвердження якого могла бути надана розписка.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постановах від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

З метою забезпечення правильного застосування статей 1046 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказувався факт укладення договору позики і його умови. Такі правові висновки щодо застосування статей 1046 1047 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується оригіналом договору безвідсоткової позики грошових коштів від 12.06.2024 року, який посвідчено приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Петканич В.І. та зареєстровано в реєстрі за №963, у якому в п. 1.1. вказано, що Позикодавець передав до підписання цього договору Позичальнику у користування грошові кошти, відповідно до п.п. 2.1. -2.2. даного договору 164 000 грн.00 коп.

Дослідивши наведений договір, суд дійшов висновку, що такий є належним підтвердженням укладення між сторонами договору, засвідчує боргове зобов`язання відповідача, містить дату укладення, основні умови: розмір та порядок надання позики, термін позики, порядок повернення позики, термін дії договору, відповідальність сторін.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та відповідачем був укладений договір безвідсоткової позики грошових коштів, що підтверджується нотаріально посвідченим договором від 12.06.2024 року, за яким ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у користування грошові кошти в сумі 164 000, 00 грн., які підлягали поверненню Позикодавцю до 12.12.2024 року.

Також судом встановлено, що відповідач не повернув позивачу кошти в розмірі 164 000,00 грн.

З урахуванням взятих на себе відповідачем зобов`язань за договором позики, настання дати повернення суми позики та відсутність доказів повернення позики в розмірі відповідно до умов договору, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача про стягнення з відповідача грошові кошти за умовами договору в розмірі 164 000,00 грн.

Враховуючи наведене, а також те, що стороною позивача доведено факт укладення договору позики, факт отримання відповідачем коштів та порушення останнім зобов`язання щодо їх повернення, а відповідачем, в свою чергу, не надано жодних доказів, які б спростували викладені у позові обставини, тому суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для задоволення позову в цій частині, та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором безвідсоткової позики грошових коштів від 12.06.2024 року в розмірі 164 000,00 грн.

Щодо вимог про стягнення суми інфляційних втрат та пені.

Позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат в розмірі 4291,55 грн. та пеню в розмірі 56 580,00 грн. за період з 13.12.2024 р. до 19.02.2025 р.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки (пункти 1 та 3 частини 1статті 611 ЦК України).

Відповідно дост. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, як встановлено судом в п.6.1. та п.6.2. договору безвідсоткової позики від 12.06.2024 сторони передбачили, що за порушення умов даного Договору винна Сторона відшкодовує завдані збитки, в тому числі втрачену вигоду, у порядку, передбаченому чинним законодавством України, враховуючи індекс інфляції та облікову ставку НБУ, а також те, що за порушення будь-яких із зазначених даним Договором строків однією із Сторін тягне за собою обов?язок сплати іншій Стороні пеню в розмірі 0,5% від суми Договору за кожний день прострочення, - до моменту виконання зобов?язань в повному обсязі.

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією рф проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє на цей час.

17.03.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".

Відтак, починаючи з 24.02.2022 та до завершення введеного на території України воєнного стану, нарахування відсотків, втрат від інфляції, пені та 3% річних за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання не здійснюється.

Беручи до уваги наведене, суд вважає що підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та пені за період з 13.12.2024 до 19.02.2025 немає, та в цій частині позов задоволенню не підлягає.

За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 1799,00 грн., однак враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий в розмірі 1312,02 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 625, 626, 628, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 12,13, 76-81, 141, 263-265, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованість за договором безвідсоткової позики грошових коштів від 12.06.2024 року в розмірі 164 000 (сто шістдесят чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1312 (одна тисяча триста дванадцять) грн. 02 коп.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне заочне рішення суду складено 03 червня 2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило