532/1058/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Тесленко Т. В.,

за участю секретаря

судового засідання Климченко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Споживчий центр», представник позивача Чайка Ірина Володимирівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальності «Споживчий центр», представник позивача Чайка Ірина Володимирівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач вказував, що через невиконання ОСОБА_1 умов укладеного між ними кредитного договору № 15.08.2024-100002718 від 15.08.2024, в нього утворилася заборгованість зі сплати кредиту в сумі 54 000,00 грн, яку ТОВ «Споживчий центр» прохав стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 07 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із повідомленням (викликом) сторін на 11 червня 2025 року.

22.05.2025 представник відповідача адвокат Цокало Т. М. надала суду відзив, у якому прохала суд прийняти від ОСОБА_1 заяву про визнання позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" частково на суму заборгованості за кредитним договором №15.08.2024-100002718 від 15.08.2024 р. в загальному розмірі 29404,80 грн, який складається з: 24000,00 грн сума кредиту, 604,80 грн проценти за кредитом, 4800,00 грн комісія. В інший частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" про стягнення заборгованості відмовити. Здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», (01032, вулиця Саксаганського, будинок 133-А, м. Київ, поштовий індекс: 01032) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , всі понесені судові витрати.

Зазначала, що відповідно до умов кредитного договору №15.08.2024-100002718 від 15.08.2024 позичальнику надається кредит на таких умовах:

Дата надання/видачі кредиту 15/08/2024;

Сума кредиту: 24000 грн 00 коп.

Строк, на який надається кредит 70 днів з дати його надання.

Відповідно до п.4 договору, дата повернення (виплати) кредиту 23.10.2024.

Відповідно до п.6 договору, денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1.12% (денна процентна ставка) = (18740,43/24000)/70 х 100%.

Відповідно до п.8 договору, комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 4800 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 12 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 6807,45 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 42740,43 грн.

Неустойка: 240 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.13 договору).

Згідно з п.18. «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З врахуванням цього положення Цивільного Кодексу України, неустойка в розмірі 8400,00 грн не підлягає стягненню з відповідача, оскільки нарахована позивачем в період воєнного стану в Україні.

Відповідач не погоджується із позивачем щодо розміру заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами за кредитним договором № 15.08.2024-100002718 від 15.08.2024 в розмірі 16800,00 грн, які останній вважає, що нараховані ним правомірно та підлягають до стягнення.

22.11.2023 було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023 року. Цим Законом, серед іншого були внесені зміни в Закон України "Про споживче кредитування".

Так, статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" було доповнено частиною 5 такого змісту: "Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%".

Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір №15.08.2024-100002718 було укладено 15.08.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, то проценти у відповідності до чинного законодавства повинні бути нараховані у розмірі, що не перевищує 1 % в день.

Водночас, позивач не привів умови Договору позики до відповідності Закону України "Про споживче кредитування" в частині нарахування процентів та нараховував їх за денною процентною ставкою 1,12% в день, що суперечить вищенаведеним нормам чинного законодавства.

Разом з тим, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що: "Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним".

Тому, сторона відповідача вважає, що умови кредитного договору, які враховують стандартну денну процентну ставку з перевищенням 1% в день, є нікчемними. Такими пунктами є п.п. 6, 12 кредитного договору, а також Графіку платежів до кредитного договору. Дані пункти є нікчемними в силу приписів ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування".

Нормою Закону України "Про споживче кредитування" встановлюється максимальна процентна ставка у розмірі 1%, але в цьому випадку її застосувати неможливо, оскільки в силу нікчемності зазначених пунктів про нарахування процентів, проценти в Договорі позики є неузгодженими.

З урахуванням нікчемності пунктів Договору позики, якими денна процентна ставка встановлена з порушеннями Закону України "Про споживче кредитування", сторона відповідача вважає, що відповідно до положень ч.1 ст.1048, ч.ч.1, 3 ст.1054 ЦК України проценти повинні бути нараховані на рівні облікової ставки НБУ за відповідний період. Вказав, що згідно з позовною заявою позивач нараховував проценти з 15.08.2024 року по 23.10.2024 року. З інформації, опублікованої на офіційному сайті НБУ, слідує, що в 2024 році розмір облікової ставки (% річних) становив: з 26.01.2024 року по 14.03.2024 року 15,0 %; з 15.03.2024 року по 25.04.2024 року 14,5 %; з 26.04.2024 року по 13.06.2024 року 13,5 %; з 14.06.2024 року по 12.12.2024 року 13,0 %.

Ця позиція була висвітлена в Постанові Херсонського апеляційного суду 13 травня 2025 р. у справі №766/21115/24.

Сторона відповідача здійснила контр-розрахунок за відсотками згідно з офіційною обліковою ставкою (% річних) НБУ: За період з 15.08.2024 р. по 23.10.2024 р. облікова ставка становить 13,0%. 1) 2) 3) 13,00/365 = 0,036 %; 70 (днів) *0,036 = 2,52 %; (24000,00/100) * 2,52 = 604,80 грн. розмір відсотків за користування кредитом.

З огляду на викладене, сторона відповідача дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором №15.08.2024-100002718 від 15.08.2024 в загальному розмірі 29404,80 грн, який складається з: 24000,00 грн сума кредиту, 604,80 грн проценти за кредитом, 4800,00 грн комісія.

29.05.2025 представник позивача Павленко Д. О. надав суду відповідь на відзив, в якому додає Картку субконто з детальним розрахунком заборгованості, яка є належним та допустимим доказом.

Відповідно до умов кредитного договору №15.08.2024-100002718 від 15.08.2024 (надалі «Договір») Позичальнику надається Кредит на таких умовах:

1. Дата надання/видачі кредиту - 15/08/2024;

2. Сума Кредиту: 24000 грн 00 коп.

3. Строк, на який надається Кредит - 70 днів з дати його надання.

4. Дата повернення (виплати) кредиту - 23.10.2024;

5. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка").

Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Відтак, провів такий розрахунок: 70 х (24000 / 100 х 1) = 16800 грн - розмір заборгованості за процентами 24000 + 16800 + 4800 = 45600 грн загальна заборгованість за кредитним договором (тіло + проценти + комісія) 240 х 50 = 12000 грн заборгованість по неустойці за 50 днів.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.08.2022 р. у справі №3757/37126/18 (61-406св21), загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, що стосується зокрема грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру відсотків та пені, наявності доказів, що їх підтверджують).

Відтак, розрахунок заборгованості за кредитним договором проведений з урахуванням строку кредитування, виходячи із розміру відсотків, визначених в кредитному договорі. Твердження відповідача про надання товариством неналежного розрахунку про стан заборгованості, є необґрунтованими, оскільки відповідачем не було надано на спростування доводів позивача власного контр-розрахунку у відповідності до умов договору. Натомість сторона відповідача взяла для розрахунку власні умови.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Відповідно до п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, денна процентна ставка у 1,12% є застосовною та законною для договорів, укладених до 20 серпня 2024 року.

У п. 8 Заявки кредитного договору №15.08.2024-100002718 (кредитної лінії) зазначено: "Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 20% від суми Кредиту та дорівнює 4800 грн 00 коп.

Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту".

Відтак, комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу.

Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зауважила, що немає підстав вважати умову конкретного кредитного договору про встановлення плати за управління кредитом нікчемною ані з огляду на приписи статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ані з огляду на приписи статті 228 ЦК України. Ця умова є недійсною як оспорювана.

За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача.

У п. 13 Заявки кредитного договору №15.05.2024-100000698 (кредитної лінії) зазначено: «Неустойка: 130 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання».

Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до Закону України "Про споживче кредитування", зокрема до Прикінцевих та Перехідних положень.

Так відповідно до пункту 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Кредитний договір відповідачем був укладений 15.08.2024, тобто після набуття чинності змін до Закону України "Про споживче кредитування", а тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як ЗУ "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування.

У разі, якщо суд прийде до висновку про задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу, представник позивача прохає суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 9000,00 грн до 4000,00 грн.

Враховуючи незначну складність даної категорії справи, вважає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн є необґрунтованими та значно завищеними, непропорційним до предмета та ціни позову, враховуючи малозначність справи.

У постановах Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 320/3271/19, від 05.08.2020 у справі № 640/15803/19 викладено правову позицію, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи зазначене, сума за надані послуги має бути зменшена до 4000,00 грн, виходячи з такого:

- виходячи із незначної складності даної категорії справи, співмірною ціною за послугу «надання усної консультації» є 1000,00 грн;

- співмірною ціною за послугу «підготовка та написання заяв по суті справи відзив по справі №532/1058/25…» є 2000,00 грн, оскільки, як вже зазначалося, судова практика у спорах такої категорії є сталою, а справа відноситься до категорії незначної складності;

- вимога про відшкодування витрат за послугу «ознайомлення із матеріалами позовної заяви по справі №532/1058/25» не підлягає задоволенню, оскільки ця послуга не є неминучою та необхідною та, по суті, дублюється із послугою ««підготовка та написання заяв по суті справи відзив по справі №532/1058/25…», яка, вочевидь, має включати ознайомлення із матеріалами позовної заяви.

Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15 акцентовано увагу на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за доцільні, дублюючі одна одну, послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків.

З огляду на те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із ціною позову, складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості та становить надмірний тягар для позивача.

11.06.2025 в судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Судом оголошена перерва до 16.06.2025 для ухвалення судового рішення в порядку ст. 244 ЦПК України.

16.06.2025 представник позивача Павленко Д. О. надав суду уточнений розрахунок заборгованості з неустойки, а саме 240 грн (сума неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання) х 35 (кількість днів невиконання/неналежного виконання зобов`язання відповідачем з 18.09.2024 р. по 22.10.2024 р.) = 8400 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов такого.

Суд встановив, що між ТОВ «Споживчий центр» (надалі Кредитодавець) та ОСОБА_1 (надалі Позичальник) 15.08.2024 укладено Кредитний договір (оферти) № 15.08.2024-100002718.

Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 24000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 15.08.2024 р.

Строк, на який надається Кредит - 70 днів з дати його надання.

Дата повернення (виплати) кредиту - 23.10.2024;

Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка").

Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Денна процентна ставка та її розрахунок: 1.12% (денна процентна ставка) = (18740.43 / 24000)/70 х 100%.

Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку.

Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 20% від суми Кредиту та дорівнює 4800 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Згідно з п. 3.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти.

Пунктом 3.2. встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача.

Згідно з п. 4.3. Договору Днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання Кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання Кредиту, днем/датою надання Кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої Кредитодавцем платіжної операції з надання Кредиту не з вини Кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок Кредитодавця з надання Кредиту. Неможливість видачі Кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням Позичальника для її отримання у Дату надання/видачі кредиту, зазначену в Заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок Кредитодавця з надання Кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний Договір є розірваним та припиненим з Дати надання/видачі кредиту, зазначеної в Заявці У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу.

Відповідно до п. 6.1. Договору Позичальник зобов`язався використовувати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до Договору від 15.08.2024 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 24000 грн.

ОСОБА_1 15.08.2024 отримано кредитні кошти у розмірі 24000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі.

У свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, через що станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 54 000 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Банк надав такий розрахунок:

70 х (24000 / 100 х 1) = 16800 грн - розмір заборгованості за процентами;

24000 + 16800 + 4800 = 45600 грн загальна заборгованість за кредитним договором (тіло + проценти + комісія);

240 грн (сума неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання) х 35 (кількість днів невиконання/неналежного виконання зобов`язання відповідачем з 18.09.2024 р. по 22.10.2024 р.) = 8400 грн сума неустойки.

Що стосується стягнення неустойки у розмірі 8400 грн суд зазначає таке.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Українивизначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи.

Тому, оскільки кредитний договір був укладений сторонами 15.08.2024, тобто в період дії в Україні воєнного стану, то нарахована позивачем неустойка у розмірі 8400 грн. не може бути стягнута із ОСОБА_1 , оскільки відповідач нормою закону звільнений від обов`язку такої сплати. Нарахована неустойка підлягає списанню позивачем.

Що стосується стягнення комісії у сумі 4800,00 грн суд зазначає таке.

У п. 8 Заявки кредитного договору №15.08.2024-100002718 (кредитної лінії) зазначено: "Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 20% від суми Кредиту та дорівнює 4800 грн. 00 коп.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів`текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України«Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Оскільки відповідач не заперечує проти розрахунку комісії та визнає в цій частині позовні вимоги, то суд встановив правомірність її нарахування згідно Правил про споживчий кредит, розроблених і затверджених на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», які підтверджують правомірність дій банку (фінансової установи) щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Щодо процентів за кредитним договором, то суд встановив таке.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові ВП Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 «Отже, «користування кредитом» це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору . Припис абзацу другого ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Вказаних вище висновків ВП ВС також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). ВП ВС вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає. ВП ВС підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання».

Відповідач визнав позов в частині суми кредиту 24 000,00 грн, однак з нарахованими процентами за кредитом не погодився та надав свій контр-розрахунок за офіційною обліковою ставкою (% річних) НБУ:

за період з 15.08.2024 по 23.10.2024 облікова ставка становить 13,0%. 13,00/365 = 0,036 %;

70 (днів) *0,036 = 2,52 %;

(24000,00/100) * 2,52 = 604,80 грн. розмір відсотків за користування кредитом.

Вказаний розрахунок виконаний з врахуванням позиції, що висвітлена в Постанові Херсонського апеляційного суду від 13.05.2025 справі № 766/21115/24.

Тому, сторона відповідача визнає позов в частині стягнення процентів за користування кредитом в сумі , що самостійно обрахована і становить 604,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, загальні витрати за споживчим є співмірними, враховуючи строк кредитування.

Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка").

Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Денна процентна ставка та її розрахунок: 1.12% (денна процентна ставка) = (18740.43 / 24000)/70 х 100%.

Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Відповідно до п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, денна процентна ставка у 1,12% є застосовною та законною для договорів, укладених до 20 серпня 2024 року.

Суд дійшов висновку, що проценти за кредитом нараховані позивачем правильно та підтверджені матеріалами справи.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 45600, 00 гнрн, з яких:

- тіло кредиту 24000,00 грн;

- проценти за користування кредитом 16800,00 грн;

- комісія 4800,00 грн.

В задоволенні позову в частині стягнення неустойки за кредитним договором № 15.08.2024-100002718 від 15.08.2024 потрібно відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме: 45600,00 грн х 100/ 54000,00 грн = 84% х 2422,40 грн = 2034,80 грн.

Згідно з п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 320/3271/19, від 05.08.2020 у справі № 640/15803/19 викладено правову позицію, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Представником відповідача заявлена сума витрат на правничу допомогу 9000,00 грн (а.с. 37-42).

Відсоток задоволення вимог позивача становить 84%, а решта (100%-84%) 16% становлять задоволені вимоги відповідача, отже сума до стягнення за правничу допомогу є 9000,00 грн х 16% = 1440,00 грн.

Керуючись ст. ст. 261, 526, 530, 536, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054,1056-1 ЦК України, ст. ст.10, 12, 76, 77, 81, 89,137, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальності «Споживчий центр», представник позивача Чайка Ірина Володимирівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» ( 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133А, ) заборгованість за Кредитним договором 15.08.2024-100002718 від 15.08.2024 у розмірі 45600, 00 (сорок п`ять тисяч шістсот грн 00 коп) грн, з яких:

- тіло кредиту 24000,00 грн;

- проценти за користування кредитом 16800,00 грн;

- комісія 4800,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» ( 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133А, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2034,80 грн ( дві тисячі тридцять чотири грн 80 коп).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» ( 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133А, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , суму понесених ним судових витрат за правничу допомогу в сумі 1440,00 грн(одна тисяча чотириста сорок грн 00 коп).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

16.06.2025 складено повне судове рішення.

Суддя