Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/53/25
Справа № 279/3891/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи Швеця М.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/3891/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Коростенської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , вказав, що від спільного шлюбу мають 2-х неповнолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дітей, ОСОБА_2 , не працює, зникає із дому. Вона не піклується про фізичний і духовний розвиток доньок, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Мати ухиляється від виховання дітей.

Просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дочок.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, вказав що шлюб з відповідачем розірвано 02.04.2014 року. Проживають надалі з відповідачем разом, оскільки у неї немає іншого житла. Мають двох неповнолітніх доньок. Звернувся в органи опіки та піклування, бо дружина не працює, зловживає наркотичними засобами, через що поводиться неадекватно, чим негативно впливає на дітей.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, пояснила, що з колишнім чоловіком та дочками проживають спільно в квартирі, бо не має можливості зняти інше житло. Підтвердила, що наркотичні засоби дійсно вживає, була на лікуванні, не працює, розвитком та навчанням дітей не займається.

Представник органу опіки та піклування позовні вимоги підтримав, зробив висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки своєю поведінкою та способом життя мати негативно впливає на дітей.

У судовому засіданні була опитана неповнолітня ОСОБА_3 , яка пояснила, що з матір`ю були довірливі стосунки, поки вона не почала вживати наркотичні засоби та неадекватно поводити себе у цьому стані. У такі моменти вона відчуває себе у небезпеці. Матір звільнили з роботи. Та почала звинувачувати її та сестру у неблаговидних вчинках, яких вони не вчиняли, влаштовує сварки, одна з яких закінчилась викликом поліції. Виявили факт вживання наркотичних речовин, у такому стані може пропадати на декілька днів. Вона та сестра соромляться такої поведінки матері.

Також допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 , пояснила, що влітку 2023 року мама стала дивно поводитись та вона довідалась, що та почала вживати наркотичні засоби. Дивно поводилась, черезмірно контролювала їх дозвілля, телефонувала і звинувачувала у зв`язку з якоюсь особою, почала здавати речі в ломбард. Декілька разів виявляли її у стані, що міг свідчити про вживання наркоречовин. Інколи мама готує для них, але за це потім просить гроші та зникає на декілька днів.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що зі сторонами сусіди, у них була чудова родина, гарно виховували дітей, однак поведінка відповідачки змінилась, живе власним життям.

Свідок ОСОБА_6 вказала, що у сторін була гарна сім`я, однак протягом двох років життя змінилось. Вона помітила, що змінились поведінка та стан дітей, які тепер стали засмучені. Помітила незвичну поведінку ОСОБА_7 . Бачила що в родину приходив працівник поліції, чула плач дитини. Своєю поведінкою мати впливає на стан дітей. Забезпечує та утримує дітей батько.

Заслухавши пояснення сторін їх неповнолітніх дітей, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами розірвано у 2014 році, однак продовжують проживати в одному житловому приміщенні. Відповідач не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога, матеріальне забезпечення дітей надає лише позивач. Органом опіки та піклування Коростенської міської ради зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст.165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і брати участь у її вихованні.

Суд, дослідивши подані докази та проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, дійшов переконання, що відповідач ОСОБА_2 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, протягом тривалого часу вихованням та утриманням дітей не займається, їх життям, здоров`ям, навчанням не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, що свідчить про те, що добровільно та усвідомлено ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей, реального інтересу до збереження своїх батьківських прав не проявляє, має залежність від наркотичних речовин, своєю поведінкою та способом життя негативно впливає на дітей, їх моральний та психологічний стан.

Орган опіки та піклування зробив висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, який ґрунтується на матеріалах, які свідчать про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків.

Вищевказані обставини відповідачем не оспорені та не спростовані.

Враховуючи ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 не приймає участі у житті неповнолітніх дітей, своєю поведінкою та способом життя негативно впливає на її психічний та емоційний стан, безвідповідально ставиться до потреб дітей, враховуючи безпосередні інтереси дітей, суд дійшов висновку про те, що відповідач ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, інтересу до їх збереження не проявляє, тому є підстави для позбавлення її батьківських прав.

За вище зазначених обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.ст.164, 180 СК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 від 27.05.2019 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 від 18.12.2007 року, РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Коростенської міської ради, місце знаходження: Житомирська область, м.Коростень, вул.Грушевського,22. .

Суддя Волкова Н.Я.