ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/5466/24

Провадження № 22-ц/820/726/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2025року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

АТ «ПУМБ» зазначило, що за кредитним договором від 4 червня 2019 року №602 банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 20 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (на сьогодні розмір кредитного ліміту збільшено до 31 800 грн). У свою чергу, відповідач зобов`язався повернути кредит протягом строку дії платіжної картки та сплатити проценти за користування кредитними коштами. ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 9 вересня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 50 765 грн 08 коп., яка складається з 30 664 грн 26 коп. заборгованості за кредитом і 20 100 грн 82 коп. заборгованості по процентам. Банк направив відповідачу вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, однак останній проігнорував цю вимогу.

За таких обставин АТ «ПУМБ» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 50 765 грн 08 коп. заборгованості за кредитним договором і 2 422 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» 30 664 грн 26 коп. заборгованості за кредитним договором і 1 463 грн 13 коп. судового збору. В решті позову відмовлено.

Суд керувався тим, що ОСОБА_1 не виконав обов`язків за кредитним договором, а тому з нього на користь АТ «ПУМБ» підлягає стягненню неповернутий кредит у розмірі 30 664 грн 26 коп. Оскільки умовами договору не встановлено розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами, то в цій частині позов є необґрунтованим.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «ПУМБ» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до позивача з заявою про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тобто відповідач приєднався до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартній формі. Сторони визначили, що вказана заява та Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у тому числі Тарифи, становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг. При цьому підписана сторонами заява приєднання містить умову щодо сплати процентів та їх розміру. На виконання зобов`язання за кредитним договором банк надав відповідачу кредит, однак, останній не виконав обов`язку з повернення кредитних коштів і сплати процентів. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість вимог щодо стягнення процентів.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду першої інстанції в частині стягнення неповернутого кредиту, а тому згідно з частиною першою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, неправильно витлумачив норми статей 207, 526, 1048, 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) не застосував приписи статті 81, 89 ЦПК України.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду в частині відмови у стягненні процентів підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

4 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою №602 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якої сторони уклали кредитний договір.

За умовами кредитного договору АТ «ПУМБ» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 20 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 20 січня 2021 року розмір кредитного ліміту збільшено до 31 800 грн.

ОСОБА_1 зобов`язався щомісячними платежами (розрахунковий день 30 число місяця) повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами за реальною річною процентною ставкою 47,88%.

Протягом 2019-2022 років ОСОБА_1 використовував кредитні кошти, частково повертав їх і сплачував проценти.

З січня 2022 року ОСОБА_1 не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 9 вересня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 50 765 грн 08 коп., із яких 30 664 грн 26 коп. неповернутий кредит і 20 100 грн 82 коп. нараховані проценти.

9 вересня 2024 року АТ «ПУМБ» направило ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) №КНО-44.2.2/555 про сплату вказаної заборгованості. Одночасно банк попередив ОСОБА_1 про примусове стягнення боргу в судовому порядку.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як передбачено частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що між АТ «ПУМБ» і ОСОБА_1 укладено договір комплексного банківського обслуговування, у рамках якого банк надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку.

Заява №602 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 4 червня 2019 року (а.с. 9) підписана працівниками банку і позичальником ОСОБА_1 , що свідчить про укладення сторонами договору у письмовій формі. Ця заява містить умови щодо розміру кредитного ліміту та реальних процентів.

ОСОБА_1 не виконує зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач не виконав обов`язків за кредитним договором, а тому з нього на користь АТ «ПУМБ» підлягає стягненню неповернутий кредит.

Водночас суд помилково керувався тим, що умовами кредитного договору не встановлено розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого позов у цій частині є необґрунтованим.

Відтак оскаржуване рішення не може залишатися в силі.

Розмір заявлених банком процентів (20 100 грн 82 коп.) обчислено правильно та не спростовано відповідачем.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не врахував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства та дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача процентів.

Разом із неповернутим кредитом із ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» слід стягнути проценти у розмірі 20 100 грн 82 коп.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання щодо зміни розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов АТ «ПУМБ» задоволено повністю, то з ОСОБА_1 на користь банку слід присудити 2 422 грн 40 коп. судового збору за подання позову та 3 633 грн 60 коп. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 6 056 грн (2422,40+3633,60).

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» задовольнити.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2025 року в частині відмови у стягненні процентів скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, розподіл судових витрат між сторонами змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» (місцезнаходження 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, 4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14282829) 30 664 гривні 26 копійок неповернутого кредиту та 20 100 гривень 82 копійки нарахованих процентів, а всього 50 765 гривень 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» (місцезнаходження 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, 4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14282829) 6 056 гривень судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Стаднічук Н.Л.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27