Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/692/25
Провадження № 2/935/228/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем - Криворучко Я.В., за участю: відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором від 06.07.2021 № AN48CT07 у розмірі 162 360 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає,що ОСОБА_1 звернувся до АТ «АКЦЕНТ-БАНК» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 06.07.2021 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклала з банком кредитний договір AN48CT07, щодо надання кредиту в розмірі 100 000 грн. строком на 36 місяців (тобто до 05.12.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 50 % річних.Вказує, що АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору.Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, тобто відповідач у порушення умов кредитного договору зобов`язання не виконала. Станом на 24.03.2025 заборгованість відповідача за цим кредитним договором складала суму в розмірі 162 360,19 грн., яка складається з: 90 370,45 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 71 989,74 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Оскільки відповідач заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином. Представник у позові вказав про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнала частково, а саме тіло кредиту у розмірі 90 370,45 грн.. Вказує, що дійсно укладала кредитний договір. Однак не погоджується із розміром відсотків, які вважає надмірними. Просить зменшити їх розмір з урахуванням того, що вона частково сплачувала заборгованість. Однак через війну, вона перебуває закордоном, має на утриманні дітей.

Судом встановлено, що 21 липня 2019 року між Акціонерним товариством «А-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджено підписаною відповідачем анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

06 липня 2021 року між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № AN48CT07 від 06 липня 2021 року (заява про надання послуги «Швидка готівка»).

Відповідно до умов якого відповідачу надається кредит в сумі 100 000 грн. строком на 36 місяців. Процентна ставка фіксована 50% на рік. Розмір щомісячного платежу становить 5460,13 грн. Загальна вартість кредиту становить 196 564,59 грн.

В договорі сторони також узгодили розмір відсотків та порядок їх нарахування, що відображено у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором.

На підтвердження отримання відповідачем грошових коштів надано меморіальний ордер № TR.18286097.24403.65712 від 06.07.2021 року на суму 100 000 грн.

З виписки по кредиту від 24.03.2025 за період з 06.07.2021 року до 23.03.2025 року встановлено, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість 162 360,19 грн. та підтверджується перерахування ОСОБА_1 100 000 грн. на відкритий рахунок

З розрахунку заборгованості за договором №AN48CT07 від 06.07.2021, слідує, що залишок заборгованості становить 162 360,19 грн., грн. з якої: тіло кредиту 90 370,45 грн., проценти 71 989,74 грн.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що кредитний договір від AN48CT07 від 06.07.2021 року укладено в електронній формі та підписано відповідачем ОСОБА_1 , електронним підписом, а саме одноразовим ідентифікатором, що не заперечується і відповідачеми.Тобто сторони правочину досягнули згоди щодо усіх істотних умову у тому числі із розміром відсотків, що становить 50% річних з яким не погоджується відповідач.

З наданого позивачем обрахунку слідує, що відсотки по кредиту нараховувалися до та на підставі зазначених вище умов кредитного договору. Так відповідачу ОСОБА_1 , нараховано 71 989,74 грн. процентів за користування кредитними коштами, за період з 06.07.2021 року до 23.03.2025 року.

Відповідачем не надано доказів на спростування розміру залишку відсотків вказаних банком, чи неврахування банком сплаченої позивачем суми коштів, або зарахування пошагеь у рахок інших платежів

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за умовами кредитного договору тим самими порушила порядок та умови погашення заборгованості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України, закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначенй договір чи його окремі положення недійсними не визнано.

Щодо твердження позивача про неможливість сплати такого розміру відсотків, через відсутність належного розміру доходів, інших обставин, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.Крім того доводи сторони повинні грунтуватися на належних і допустимих доказах, які відповідачем не долучалися.

На підтвердження виникнення у відповідача заборгованості позивачем надано розрахунок з якого вбачається, що розмір заборгованості за укладеним кредитним договором становить 162 360,19 грн., грн. з якої: тіло кредиту 90 370,45 грн., проценти 71 989,74 грн..

Враховуючи викладене з огляду не те, що умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконано, кредит не погашений, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

На підставі ст.ст. 526, 625,1049,1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265-268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», ЄДРПОУ: 14360080 заборгованість за кредитним договором від 06.07.2021 № AN48CT07 у розмірі 162 360 (сто шістдесят дві тисячі триста шістдесят) грн. 19 коп. та суму судового збору у розмірі 2422,40 грн..

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач:Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», ЄРДПОУ: 14360080 місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 12.06.2025 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО