Справа № 462/7195/24 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/329/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 30 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з врахуванням компенсації та індексації, стягнення недоплаченої суми відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

16.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», в якому просив скасувати наказ №2147/ос «Про припинення трудового договору (контракту)» та наказ №546/К «Про припинення трудового договору з начальником поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи ОСОБА_1 », оскільки дисциплінарне стягнення у виді звільнення застосовано до неналежної особи; поновити його на посаді начальника поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи АТ «Українська залізниця»; стягнути з АТ «Українська залізниця» в його користь середній заробіток (193,42 грн за день) за час вимушеного прогулу з 01.12.2010 року по день винесення рішення судом з компенсацією та індексацією; стягнути з АТ «Українська залізниця» в його користь суму недоплаченого відшкодування у розмірі 979,2 грн за ст. 117 КЗпП України; поновити термін дії контракту начальника поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи ОСОБА_1 з АТ «Українська залізниця» на термін недопрацьованого строку попереднього контракту у зв`язку з незаконним звільнення з роботи.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з врахуванням компенсації та індексації, стягнення недоплаченої суми відшкодування визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що на виконання вимог ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 25.10.2024 року про залишення його позовної заяви без руху, він у заяві про усунення вказаних в ухвалі недоліків зазначив про необхідність врахування судом розрахунку його середнього заробітку за період з 01.12.2010 року по день пред`явлення позову в сумі 193,42 грн за день, з якого виходив апеляційний суд Львівської області, ухвалюючи рішення від 31.05.2017 року у справі № 462/4505/16, правильність якого згідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребує додаткового доказування. Крім того, у заяві про усунення недоліків позовної зави він зазначив, що не поніс і не очікує понести судові витрати у зв?язку з розглядом справи, ним не було подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. При цьому, мирне врегулювання даного спору він вважає неможливим, оскільки відповідач ігнорує всі його звернення. Також з метою усунення недоліків позовної заяви він повідомив суд про неможливість надання усіх доказів у справі та необхідність витребування таких судом під час розгляду справи по суті. Враховуючи, що ним до позовної заяви було долученокопії довідки ДФС у Львівській області, довідки з ПФУ, довідки з банку, які є належними доказами на підтвердження наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору, суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у доступі до правосуддя, застосувавши надмірний формалізм та ігноруючи положення ст.8 Закону України «Про судовий збір». З урахуванням наведеного, вважає, що висновок суду першої інстанції про повернення йому позовної заяви у зв`язку з неусуненням ним недоліків такої є помилковим, а оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

05.03.2025 представник АТ «Українська залізниця» - Пічугіна С.С. подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», в якому просив скасувати наказ №2147/ос «Про припинення трудового договору (контракту)» та наказ №546/К «Про припинення трудового договору з начальником поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи ОСОБА_1 », оскільки дисциплінарне стягнення у виді звільнення застосовано до неналежної особи; поновити його на посаді начальника поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи АТ «Українська залізниця»; стягнути з АТ «Українська залізниця» в його користь середній заробіток (193,42 грн за день) за час вимушеного прогулу з 01.12.2010 року по день винесення рішення судом з компенсацією та індексацією; стягнути з АТ «Українська залізниця» в його користь суму недоплаченого відшкодування у розмірі 979,2 грн за ст. 117 КЗпП України; поновити термін дії контракту начальника поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи ОСОБА_1 з АТ «Українська залізниця» на термін недопрацьованого строку попереднього контракту у зв`язку з незаконним звільнення з роботи.

Ухвалою судді Залізничного районного суду міста Львова від 25.10.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд виходив з того, що заява не відповідає вимогам процесуального закону. Зокрема, в порушення вимог п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено у позовній заяві обгрунтованого розрахунку сум, що стягнуються чи оспорюються; позивач не надав суду розрахунку середнього заробітку за період з 01.12.2010 року по день пред`явлення позову до суду, як і розрахунку компенсації та індексації; не конкретизовано зміст позовних вимог з викладом обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог та не надано доказів, на які покликається позивач. Зокрема до матеріалів позову не додано наказу №546/К «Про припинення трудового договору з начальником поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи ОСОБА_1 », який позивач просить скасувати, не додано контракту, термін дії якого позивач просить поновити. Подана ОСОБА_1 позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, про наявність у позивача оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви та розрахунку суми судових витрат, які позивача поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Крім того, в порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору за пред`явлення позовних вимог про скасування наказів №2147/ос «Про припинення трудового договору (контракту)», №546/К «Про припинення трудового договору з начальником поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи ОСОБА_1 » та про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі, визначеному законом для позовної заяви немайнового та майнового характеру, оскільки такі не підпадають під дію статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Копію ухвали Залізничного районного суду міста Львова від 25.10.2024 року вручено ОСОБА_1 14.12.2024 року, що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 26).

18.12.2024 року на виконання ухвали Залізничного районного суду міста Львова Львівської області від 25.10.2024 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій просив звільнити його від сплати судового збору та витребувати у відповідача копії оскаржуваного наказу №546/К «Про припинення трудового договору з начальником поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи ОСОБА_1 » та контракту начальника поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи ОСОБА_1 .

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги, зазначені в ухвалі Залізничного районного суду міста Львова від 25.10.2020 року про залишення позовної заяви без руху позивачем виконано частково, підстави для звільнення від сплати судового збору за пред`явлення позовних вимог про скасування наказів №2147/ос «Про припинення трудового договору (контракту)», №546/К «Про припинення трудового договору з начальником поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи ОСОБА_1 », зміст яких в частині взаємопов`заності з вимогою про поновлення на роботі позивачем не уточнено, та про стягнення 979,2 грн недоплаченого відшкодування відсутні. При цьому, недоліки позовної заяви перешкоджають суду відкрити провадження у справі та розглядати її по суті.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне. Відповідно до положень ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 18.01.2024 року, з дотриманням встановленого ухвалою про залишення позовної заяви без руху строку, позивач подав до суду заяву, в якій, зокрема зазначив про необхідність врахування судом розрахунку його середнього заробітку за період з 01.12.2010 року по день пред`явлення позову в сумі 193,42 грн за день, з якого виходив апеляційний суд Львівської області, ухвалюючи рішення від 31.05.2017 року у справі № 462/4505/16, правильність якого згідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребує додаткового доказування. ОСОБА_1 повідомив суд про неможливість мирного врегулювання спору, відсутність іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також неможливість самостійно подати копії оскаржуваного наказу №546/К «Про припинення трудового договору з начальником поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи ОСОБА_1 » та контракту начальника поїзда (пасажирського) дільниці 2 групи ОСОБА_1 та необхідність витребування зазначених доказів судом.

У заяві про усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище, на підтвердження чого долучив відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.02.2024 року за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року, довідку Головного управління ПФУ у Львівській області від 21.02.2024 року та довідку по рахунках від 13.01.2025 року.

Аналізуючи зміст заяви про усунення недоліків позовної заяви, поданої ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали про залишення його позовної заяви без руху, колегія суддів приходить до висновку що такий у визначений законом строк максимально виконав вимоги ухвали та в такому обсязі, що у суду не було підстав для висновку, що за такою заявою не може бути відкрито провадження у справі.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про повернення позовної заяви позивачу з підстав невідповідності змісту такої вимогам ст. 175 ЦПК України, суд проявив надмірний формалізм у застосуванні законодавчих положень, чим порушив статтю 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду.

Крім того, колегія суддів враховує, що недоліки позовної заяви, зазначені судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не відповідають недолікам, які зазначені в ухвалі суду про повернення такої.

Так, зазначаючи в ухвалі про залишення позовної заяви без руху про необхідність сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд повернув позовну заяву у зв`язку з несплатою судового збору за позовну вимогу про стягнення 979,2 грн недоплаченого відшкодування.

З наведених мотивів, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 12 червня 2025 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 30 грудня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 12 червня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра