Справа № 212/6139/25
У Х В А Л А

06 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Борис О.Н., дослідивши матеріали цивільної справи за клопотанням ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковальова Т.Ю., про визнання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа ОСОБА_2

встановив:

В травні 2025 року, через систему «Електронний суд», до Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшли матеріали клопотанням ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковальова Т.Ю., про визнання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа ОСОБА_2 .

На підставі Протоколу автоматизовано розподілу судової справи між суддями матеріали клопотання були передані у провадженні головуючого судді Борис О.Н.

Клопотання обґрунтовано тим, що районним судом м. Бидгощ, VI Відділення з питань сім?ї та малолітніх було винесено заочне рішення від 27.03.2025 року по справі номер «VI RC 597/21» -/- про встановлення батьківства та пов?язаними з цим вимогами, зокрема що стосуються аліментних зобов`язань. Визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне заявнику для належного виконання вказаного заочного рішення районного суду м. Бидгощ, VI відділення з питань сім?ї та малолітніх -/- від 27.03.2025 року по справі «VI RC 597/21» -/-.

На підставі викладеного, представник заявника просила суд визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України вищевказаного заочного рішення районного суду м. Бидгощ, VI Відділення з питань сім?ї та малолітніх -/- від 27.03.2025 року по справі «VI RC 597/21» -/-.

Під час вирішення питання про прийняття клопотання до свого провадження, здійснення підготовчих дій та призначення справи до судового розгляду, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з ст. 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником). Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Положеннями статі 466 ЦПК України визначено вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Так, згідно з ч. 1 ст. 466 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, яка подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 466 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

24 травня 1993 року між Україною та Республікою Польща підписано Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікований Верховною Радою України постановою від 04 лютого 1994 року. Договір набрав чинності 14 серпня 1994 року (далі Договір).

Згідно з п. 1 ст. 49 Договору за умов, передбачених цим Договором, Договірні Сторони визнають і виконують на своїй території рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони, а саме , рішення судів з цивільних справ.

Відповідно до ст. 50 вказаного Договору, рішення, зазначені в статті 49, підлягають визнанню і виконанню на території іншої Договірної Сторони, якщо:

1) згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене, воно набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, також рішення, що не набрали законної сили, але підлягають виконанню;

2) суд, який виніс рішення, був компетентним на підставі цього Договору, а в випадку відсутності такого врегулювання в Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане;

3) сторона не була позбавлена можливості захисту своїх прав, а у випадку обмеженої процесуальної здатності - належного представництва, а зокрема, сторона, яка не прийняла участі в розгляді справи, отримала виклик в судове засідання своєчасно і належним чином;

4) справа між тими самими сторонами не була вже вирішена з винесенням рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, і якщо між тими самими сторонами не була раніше порушена справа в суді тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане;

5) рішення органу третьої держави між тими самими сторонами і в тій самій справі не було вже визнане або виконане на території тієї Договірної Сторони, де рішення має бути визнане і виконане;

6) при винесенні рішення застосовано законодавство відповідно з цим Договором, а у випадку відсутності такого врегулювання у Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Також відповідно до ст. 51 Договору, клопотання про визнання і виконання рішення може бути подане безпосередньо до відповідного суду тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, або також за посередництвом суду, який розглядав справу в першій інстанції.

Вимогами ч. 2 ст. 51 Договору визначений перелік документів, які необхідно додатки до клопотання, а саме:

1) рішення або його завірену копію разом з підтвердженням, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, якщо рішення не набрало законної сили, разом з підтвердженням, що воно підлягає виконанню, якщо це не витікає з самого рішення;

2) документ, який підтверджує, що сторона, відносно якої винесене рішення і яка не приймала участь у розгляді справи, отримала виклик у судове засідання своєчасно і належним чином, згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене; а в випадку обмеженої процесуальної здатності сторони - документ, який підтверджує, що та сторона була

представлена належним чином;

3) завірений переклад клопотання, а також документів, зазначених в підпунктах 1-2, на мову тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Так, судом встановлено, що районним судом м. Бидгощ, VI Відділення з питань сім?ї та малолітніх було винесено заочне рішення від 27.03.2025 року по справі номер «VI RC 597/21» -/- про встановлення батьківства та пов?язаними з цим вимогами, зокрема що стосуються аліментних зобов`язань.

Дослідивши зміст клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Ковальова Т.Ю., та додані до нього документи, судом встановлено, що дане клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 466 ЦПК України, а саме, до клопотання не додано визначений міжнародним договором, що регулює відносини між Україною та Республікою Польща, перелік усіх необхідних документів, що мають додаватися до клопотання.

Так, в матеріалах клопотання відсутній документ, який підтверджує, що сторона, відносно якої винесене рішення і яка не приймала участь у розгляді справи, а саме відповідач у справі ОСОБА_2 , отримав виклик у судове засідання своєчасно і належним чином, згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене (Республіки Польща), а в випадку обмеженої процесуальної здатності сторони - документ, який підтверджує, що відповідач ОСОБА_2 був представлений належним чином.

Окрім того, вищевказане заочне рішення від 27.03.2025 року стосувалось також задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо встановлення батьківства. Водночас, завірену копію рішення суду разом з підтвердженням, що рішення набрало законної сили, до суду надано не було.

Згідно з ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковальова Т.Ю., про визнання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 258-260, 464, 466 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковальова Т.Ю., про визнання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа ОСОБА_2 залишити без розгляду та повернути разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду складена та підписана 06 червня 2025 року.

Суддя О. Н. Борис