СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/511/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Київ

11 червня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла заява ОСОБА_1 , подана 10 червня 2025 року про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 16.06.2025.

Дослідивши заяву та додатки до неї, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Чинний цивільний процесуальний закон не врегульовує питання підсудності заяви подружжя про розірвання шлюбу.

Водночас згідно із ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення.

Отже, відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 2-591/11 від 08.06.2022.

З огляду на те, що ЦПК України не визначає, до якого суду слід звертатися в разі подання заяви про розірвання шлюбу подружжям, суд за аналогією закону застосовує ч. 1 ст. 27 ЦПК України і ч. 2 ст. 28 ЦПК України та доходить висновку, що така заява може бути подана за зареєстрованим місцем проживання будь-кого з подружжя.

Зазначена заява подана ОСОБА_1 , яка згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 1261646 від 03.04.2025 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що заявниця не має зареєстрованого місця проживання у Святошинському районі міста Києва, ця справа не підсудна Святошинському районному суду міста Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суддя доходить висновку, що справу слід передати на розгляд Драбівському районному суду Черкаської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 27, 28, 31, 258-261, 293, 294, 353-355ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу передати на розгляд Драбівському районному суду Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В. Кравченко