Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є сином та спадкоємцем після смерті його матері - ОСОБА_2 , 1937 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати позивача ОСОБА_2 була зареєстрована у АДРЕСА_1 та на час своєї смерті постійно проживала за місцем реєстрації. ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою від 02.09.2023 р. про прийняття спадщини. Постановою від 06.09.2023р. №1243/02-31 Другої Харківської міської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій оскільки ним було пропущено строк для прийняття спадщини. В зв`язку з цією відмовою ОСОБА_1 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Антрацитівської міської територіальної громади Луганської області про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.08.2024р. у справі №191/959/24 позов ОСОБА_1 був задоволений та визначений йому додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті його матері. Після набуття вказаного рішення законної сили ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини після смерті його матері. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина, яка полягає, зокрема, у недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 , загальною вартістю 31532,44 грн. Зазначене було визначено нотаріусом на підставі відомостей, наданих нотаріальній конторі листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.12.2023р. за №0500-0205-8/109036. ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.11.2024 р., відповідно до якого спадщина, на яку видано свідоцтво, полягає у недоотриманої пенсії в сумі 31532,44 грн., яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 .. Після отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Донецькій області для отримання недоотриманої його мамою пенсії. До заяви було додано свідоцтво про право на спадщину. Листом від 17.12.2024р. №0500-0205-8/121168 ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 р. Як зазначено у листі-відмові, ці порушення полягають у тому, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже пройшло більше ніж три роки з дня смерті до дня звернення за отриманням пенсії, тобто недоотримана пенсія відсутня.

Тому, посилаючись на положення ст.ст. 328, 1216, 1218, 1227 ЦК України, позивач просить суд стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на його користь недоотриману пенсію у розмірі 31532,44 грн.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Представником відповідача направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, та зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 з наступних підстав. За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувала на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Слов`янську як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію в разі втрати годувальника, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсійна справа знята з обліку з 01.10.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_1 . За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 26.11.2024 із заявою №7654 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заява щодо виплати недоотриманої пенсії зареєстрована 26.11.2024 року, пройшло більше ніж три роки з дня смерті до дня звернення за отриманням пенсії, тобто недоотримана пенсія відсутня. За результатом розгляду заяви від 26.11.2024 року № 7654 та поданих документів прийнято рішення щодо відмови ОСОБА_1 у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме вимог ст. 46 Закону № 1058.

Представником позивача до суду направлено відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.11.2024 р., відповідно до якого спадщина, на яку видано свідоцтво, полягає у недоотриманої пенсії в сумі 31532,44грн., яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 . Відповідач у відзиві вказав, що із заявою до нього позивач звернувся 26.11.2024р., тобто через три дні після отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину. Те, що позивач не мав можливості раніше звернутись до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті його матері, та те, що свідоцтво про право на спадщину було видане лише у 2024 році, відбулось не з його вини. Це було обумовлено об`єктивними обставинами, які були встановлені зокрема рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.08.2024р. у справі №191/959/24. Нормами статті 52 Закону №1058 ніяких часових рамок для звернення за недоотриманою пенсією, яка є частиною спадщин, не встановлено. Посилання відповідача на ст..46 Закону №14058 є недоцільними, оскільки цією статтею передбачено отримання пенсії за минулий час самим пенсіонером та обмежується строком три роки тільки у разі, якщо неотримання своєчасно пенсії пенсіонером сталось з його вини.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 23 лютого 2022 року Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26.08.1974 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його матір`ю є ОСОБА_2 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2024 року, виданого державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К.В., спадкоємцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її син ОСОБА_1 . Спадщина складається з недоотриманої пенсії в сумі 31532,44 грн. яка належала померлій ОСОБА_2 .

Листом від 17.12.2024 р. № 0500-0205-8/121168 ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 р. Як зазначено у листі-відмові, ці порушення полягають у тому, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже пройшло більше ніж три роки з дня смерті до дня звернення за отриманням пенсії, тобто недоотримана пенсія відсутня.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені підстави для припинення виплати пенсії. Таким підставами є : 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Проте, визначених даною статтею обставин, у судовому засіданні не встановлено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

Тому припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій відповідача спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Проте, у судовому засіданні не встановлено жодної обставини, яка б свідчила про наявність вини пенсіонера (спадкодавця ОСОБА_2 ) у неотриманні належної їй пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Як було встановлено у судовому засіданні, спадкоємцю ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2024 року, виданого державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К.В., належить спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії в сумі 31532,44 грн., яка належала померлому ОСОБА_2 .

Заперечення відповідача не спростовують підстав позову і не приймаються судом до уваги, оскільки право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст. 66 Закону України «Про нотаріат» є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. За таких обставин, сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину, та становить 31532,44 грн.

Отже, оскільки за життя мати позивача недоотримала пенсію у розмірі 31532,44 грн., яка увійшла до складу спадщини, а позивач є її спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, тому суд приходить до переконання, що позивач як спадкоємець набув право на отримання невиплаченої пенсії, при цьому, як було зазначено вище, спадкоємець має право на отримання всієї нарахованої та невиплаченої за життя пенсії спадкодавця, без обмеження будь-яким часом. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути недоотриману пенсію у сумі 31532,44 грн.

У зв`язку з наведеним, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пп. 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1% відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

При зверненні до судом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Вимоги позивача задоволені, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до сплати судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218, 1227, 1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , недоотриману пенсію ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 31532,44 грн. (тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять дві грн. 44 коп.).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , суму судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Повний текст рішення виготовлений 12 червня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко