Справа № 606/592/25
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2025 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С.

за участю секретаря судового засідання Будз М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно через відсутність державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно.

У підготовче судове засідання позивач та її представник адвокат Чорняк М.П. не з`явились, останній подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, просять позов задовольнити.

Відповідач Микулинецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 .

Житловий будинок в АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 , а його членом - ОСОБА_2 . Зазначене підтверджується довідкою Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 1 квітня 2025 року № 267.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Оскільки житловий будинок в АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, то голові колгоспного двору та його членові належала у ньому частка, яка складає по 1/2 кожному.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті належну йому частку у майні колгоспного двору успадкувала його дружина ОСОБА_2 , оскільки вона була зареєстрована та постійно проживала із ним на час відкриття спадщини. Таким чином, ОСОБА_2 стала власником цілого житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами.

За час свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла належне їй майно ОСОБА_1 .

На день смерті заповідача заповіт не змінювався і не скасовувався.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 їй відмовлено у зв`язку із відсутністю державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за спадкодавцем ОСОБА_2 .

Спадкоємці майна померлої ОСОБА_2 , які мають право на обов`язкову частку, відсутні, а інші її спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались.

Судом встановлено, що 18 липня 2009 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1-1316 на земельну ділянку площею 2.63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті ОСОБА_2 .

Судові витрати позивач просить залишити за нею.

Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її.

Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на нерухоме майно (житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами) слід задовольнити.

Керуючись ст.76-80, 200, 263-265 ЦПК України, ст. 392, 1223, 1261,1268 ЦК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , зареєстрованою в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.С.Ромазан