Справа № 932/3759/24
Провадження № 2/206/85/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Содоль М.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 31 ЦПК України надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що з 09 серпня 2014 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. До шлюбу в них народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2023 року між сторонами шлюб було розірвано. За час шлюбу позивачкою та відповідачем було придбано автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Враховуючи викладене, позивач просить суд поділити спільне майно та визнати за нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати (а.с.2-4).

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 07.10.2024 за клопотанням відповідача ОСОБА_2 у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській області місцезнаходження: 49041, м. Дніпро, просп. Праці, 16, витребувано інформацію: щодо перереєстрації автомобіля Toyota Land Cruiser 1998 року випуску (VIN - НОМЕР_1 ) на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 в 2006 році; належним чином завірені копії документів на підставі яких було здійснено перереєстрацію автомобіля Toyota Land Cruiser 1998року випуску (VIN - НОМЕР_4 ) на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в 2006 році (договір купівлі - продажу, довідка рахунок та ін.); інформацію щодо попередніх власників та попередніх перереєстрації автомобіля Toyota Land Cruiser 1998 року випуску (VIN НОМЕР_5 ) (а.с.84).

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 17.12.2024 за клопотанням представника відповідача адвоката Міронова В.О. витребувано у Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (вулиця Данила Галицького, 14, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49102) належним чином завірену копію довіреності від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , яка посвідчена приватним нотаріусом Петрушенською І.Р. від 09 листопада 2012 року за реєстровим номером 4757 та надати наявну інформацію про реєстрацію даної довіреності (а.с.129).

Допитана в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 суду показала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з наведених у позові підстав. Також зазначила, що наразі шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірваний, між собою вони не спілкуються у зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду із вказаним позовом. Спірний автомобіль був ними придбаний у шлюбі, яким вони з відповідачем користувались удвох. Нею неодноразово сплачувався ремонт зазначеної автівки, що підтверджується квитанціями, які вона просила долучити до матеріалів справи, а також нею надавались грошові кошти ОСОБА_2 за вказану автівку. Автомобіль наразі перебуває у неї, вона неодноразово пропонувала відповідачу поділити спірне майно мирним шляхом, однак домовленості між ними досягнуто так і не було.

Допитаний в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 суду показав, що приблизно у 2012 році він придбав автівку Toyota Land Cruiser для сім`ї, якою користувався він та ОСОБА_1 , яка була на той час його дружиною. Вказану автівку придбав за кошти виручені під час продажу іншої автівки Toyota Тundra. Спірний автомобіль було придбано ним на підставі довіреності на розпорядження вказаним автомобілем строком до 3-х років від імені ОСОБА_5 , оскільки йому потрібно було виїхати за кордон. Позовні вимоги не визнає просить відмовити в задоволені позову. Представник відповідача адвокат Міронов В.О. в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Разом з тим зазначив, що 13.11.2015 в ТСЦ МВС №1241 на підставі довідки-рахунку серії ААЕ №907210 від 09.11.2015 (ТОВ «АВТО БІЗНЕС») автомобіль, з номерним знаком НОМЕР_6 , перереєстровано на ОСОБА_2 . Під час переєстрації спірного автомобіля на відповідача автомобіль з обліку не було знято для реалізації, що спростовує факт придбання даного автомобіля. В листопада 2012 року спірний автомобіль було придбано відповідачем, підставою для володіння, розпорядження та користування автомобілем відбулося шляхом виготовлення на відповідача довіреності на розпорядження автомобілем строком до 3-х років від імені ОСОБА_5 . Як зазначає ОСОБА_2 , придбання спірного автомобіля відбулося за особисті кошти шляхом передачі їм попередньому власнику одним платежем. Отже, набуття спірного автомобіля відбулося до укладання шлюбу між позивачем та відповідачем по справі. З урахуванням наведеного просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, вони проживали раніше однією сім`єю з позивачем та відповідачем. Під час того, як її батьки перебували у шлюбі була придбана спірна автівка. В родині був автомобіль марки "Peugeot", на якій її батько потрапив у ДТП і вирішив її поміняти на іншу автівку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що з ОСОБА_1 не спілкується. З приводу спірної автівки зазначила, що її батьком ОСОБА_2 було придбано автівку у 2011 році, була вона придбана у шлюбі чи ні їй не відомо. Він їздив на ній, чи користувався автівкою, ще хтось їй невідомо. За кермом автівки ОСОБА_1 не їздила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що знайомий з позивачем та відповідачем. З ОСОБА_2 були раніше бізнес партнерами, наразі не спілкуються. Щодо придбання спірної автівки зазначив, що перед купівлею автівки ОСОБА_2 радився з ним з приводу цього автомобіля, це було на роботі у 2010-2012 роки. Після купівлі автівки він їздив на ній кожного дня на роботу. Розрахувався за вказаний транспортний засіб ОСОБА_2 одразу, це йому відомо зі слів останнього. Також зі слів ОСОБА_2 йому відомо, що вказана автівка була перепродана по дорученню. Чи купувалось це авто у шлюбі йому не відомо. Автівкою користувався лише ОСОБА_2 та обслуговував її.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, з 09 серпня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року між ними розірвано (а.с. 6-7,10 копії свідоцтва, рішення). За час перебування в шлюбі сторонами було придбано та зареєстровано на ім`я відповідача легковий автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . На виконання ухвали суду від 07.10.2024 Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Дніпропетровській області надано інформацію щодо перереєстрації автомобіля Toyota Land Cruiser 1998 року випуску (VIN - НОМЕР_1 ), відповідно до якої вказано, що згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів станом на 20.10.2024 р. транспортний засіб марки «ТOYOTA LAND CRUISER», 1998 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 ; 17.10.1998 р. в ТСЦ МВС № 0741 з номерним знаком НОМЕР_7 , зареєстровано на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 17.10.1998 р. автомобіль знято з обліку для реалізації; - 20.10.1998 р. в ТСЦ МВС №0741 з номерним знаком НОМЕР_8 , зареєстровано на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 16.01.2003 р. автомобіль знято з обліку для реалізації; - 22.01.2003 р. в ТСЦ МВС № 0741 з номерним знаком НОМЕР_9 , зареєстровано за ТЗОВ «ІНВЕСТОР» (), 26.08.2005 р. автомобіль знято з обліку для реалізації; 31.01.2006 р. в ТСЦ МВС №1241 з номерним знаком НОМЕР_6 , зареєстровано на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 13.11.2015 р. в ТСЦ МВС № 1241 на підставі довідки-рахунку серії ААЕ № 907210 від 09.11.2015 (ТОВ «АВТО БІЗНЕС») автомобіль, з номерним знаком НОМЕР_6 , перереєстровано на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 88).

На виконання вимог ухвали від 17.12.2024 з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області надано інформацію, щодо надання засвідченої належним чином копії довіреності від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , яка посвідчена приватним нотаріусом Петрушенською І.Р. від 09 листопада 2012 року за реєстровим номером 4757, відповідно до якої вказано, що згідно з Реєстром для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Дніпровського МНО Петрушевської І.Р. за 2012 рік, що знаходиться на зберіганні у фондах Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, є запис від 09 листопада 2012 року за реєстровим № 4757, про вчинення нотаріальної дії від імені ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ; зміст нотаріальної дії - довіреність на розпорядження автомобілем, спеціальний бланк ВТА 940844 та згідно з Актом приймання-передавання документів постійного, тривалого та тимчасового зберігання приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрушевського І.Р. від 18 жовтня 2019 року, примірник довіреності, посвідченої 09.11.2012 року, по реєстру за № 4757, від імені ОСОБА_5 (справа індекс № 02-18 «Довіреності із зазначенням стоку їх дії, у тому числі довіреності видані в порядку передоручення) строком дії до 3-х років», том 28 ч.5, за період 06.10.2012 року - 07.12.2012 року, на зберігання до фондів Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області не переданий (а.с.154). Як вбачається з норм Сімейного кодексу України (далі - СК України) у статтях 57 та 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з яким майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя( ч.1 ст. 61 СК України). Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц ( провадження № 14-325 цс 18), від 11квітня 2019 року у справі №339/116/16-ц (провадження № 61-15462св18),а також у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2022 року у справі №676/4308/21(провадження № 61-7301св22).

Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення.

За положеннями частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною третьої статті 12, частиною першої статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належних та допустимих доказів на спростування презумпції спільності права власності колишнього подружжя на спірне майно матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Доводи відповідача щодо його повної фінансової участі у приданні вказаної спірної автівки є безпідставними, оскільки зазначений автомобіль набутий сторонами у власність за час зареєстрованого шлюбу, тому діє презумпція належності такого майна подружжю, унаслідок чого у позивача відсутній процесуальний обов`язок доведення існування коштів для придбання автівки, презумпцію спільності майна подружжя відповідач не спростував.

Окрім того, позивачем під час судового розгляду надано платіжні квитанції щодо оплати ремонту спірної автівки, які містяться в матеріалах справи, а також виписки з банківських карток, які підтверджують наявність у позивача грошових коштів на рахунках, що в свою чергу доводить ту обставину, що позивач була спроможна на оплату ремонту автівки за власні кошти та надавала грошові кошти на утримання спірної автівки, як і відповідач (а.с. 52-60, 68-71,110-124).

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно правових позицій Верховного Суду поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71СК України). У випадку множинності об`єктів нерухомого майна,що перебуває у спільній власності сторін, суду належить розглянути можливість здійснити поділ майна таким чином, щоб не зобов`язувати сторону сплачувати компенсацію.

До подібних правових висновків дійшов Верхоіний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 565/495/18 (провадження № 61-1539св19), від 09 червня 2021 року у справі № 537/5528/16 (провадження № 61-11253св20).

Тобто, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд повинен розглянути можливість здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя у спосіб без визначення грошової компенсації, або з визначенням такої у мінімальному розмірі.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

До спільного майна подружжя, що підлягає поділу, належать автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Посилання відповідача на ту обставину, що ним в листопаді 2012 року був придбаний спірний автомобіль, тобто до реєстрації шлюбу, шляхом виготовлення на відповідача довіреності на розпорядження автомобілем строком до 3-х років від імені ОСОБА_5 , суд не приймає до уваги, оскільки.

Довіреність, зокрема з правом володіння, розпорядження (продаж) транспортним засобом, не створює право власності цього автомобіля для довіреної особи, не є договором купівлі-продажу та може бути скасована.

Як встановлено з інформації з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській області, вказана автівка була перереєстрована на ім`я відповідача 13.11.2015 в ТСЦ МВС № 1241 на підставі довідки-рахунку серії ААЕ № 907210 від 09.11.2015 (ТОВ «АВТО БІЗНЕС») з номерним знаком AЕ0747MI і дотепер автомобіль зареєстрований за відповідачем, та у нього залишається право власності на цей транспортний засіб, тому автомобіль входить до складу спільного сумісного майна, що підлягає розподілу між подружжям.

Доказів того, що вказана автівка набута відповідачем за особисті кошти (продаж іншого автомобіля) також суду не надано.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя та визнання за позивачем ОСОБА_1 право власності на на 1/2 частину автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору сплачені позивачем при подачі позову до суду у розмірі 1975 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 57, 60, 65, 65, 70 СК України, ст.ст.1-4,10,12,13,76-89,95,137,141,258,259,264,265,ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_11 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_11 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1975 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 12.06.2025.

Головуючий суддя: О.В. Поштаренко