Справа № 592/2016/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 рокуСумський районний суд Сумської області під головуванням судді Гончаренко Л. М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом адвоката Король Марії Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» заборгованість за електричну енергію вироблену за зеленим тарифом у розмірі 521 689, 19 гривень та судові витрати у сумі 4173,51 судового збору та 10000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

В судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність, раніше подані письмові клопотання, підтримали.

10 березня 2025 року представник позивачки направив до суду заяву про закриття провадження у справі, в якій просив закрити провадження у праві відповідно до п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, а саме позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У відповідності з п. 4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Дослідивши заяву про відмову від позову та матеріали справи, суд вважає за необхідне прийняти відмову від позову та на підставі ст. 255 ЦПК України, закрити провадження у справі, оскільки позивач, відповідно до положень ст. ст. 49, 255 ЦПК України відмовився від позову, підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлені і відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін, наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі.

У відповідності до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

В поданій заяві про відмову від позову, представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме 4173,51 сплаченого судового збору та 10000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

10.03.2025 року представником відповідача була направлена заява про закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю предмета спору де крім того просять відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки розгляд справи фактично не проводився, крім того у відповідності до норм ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» та ст.. 142 ЦПК вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Згідно із ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим суд вважає завищеною оплату наданих послуг, оскільки заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень не є повною мірою обґрунтованою та не відповідає критерію розумності, зокрема враховуючи, що фактично розгляд справи проводився в спрощеному провадженні.

А тому, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, враховуючи характер виконаної роботи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактично відшкодування суми боргу, а також принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справи підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000,00 грн.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що позивач відмовився від позову, а суд прийняв таку відмову, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на її користь з відповідача згідно приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

У Х В А Л И В :

Прийняти відмову позивача від позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу .

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу закрити у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Повернути ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 07.02.2025 року за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки ПН4001906 в сумі 4173,50 грн, тобто в розмірі 2086,75 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 2086,75 гривень та 2000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Гончаренко