Справа № 344/2499/25
Провадження № 2/344/2067/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мелещенко Л.В.

при секретарі судового засідання Ласки І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

11 лютого 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Руда Христина Дмитрівна звернулася до суду через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по даній справі з 08 серпня 2006 року.

У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , Шлюб між сторонами розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2009 року у справі № 2-824/2009. Неповнолітнього сина залишено проживати з матір`ю.

Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2007 року у справі № 2-1200/2007 з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2024 року у справі № 344/22540/23 розмір аліментів, визначений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2007 року у справі №2-1200/2007, змінено та вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти із відповідача стягувались з 31 травня 2016 року на підставі виконавчого листа № 2-1200, виданого 05.03.2007, у межах виконавчого провадження № 50936816. Відповідач добровільно не виконував свого обов`язку з утримання дитини. Більше того тривалий час відповідач приховував місце роботи та дійсні доходи, у зв`язку з чим виконавцем у межах вищезгаданого виконавчого провадження неодноразово вживались заходи примусового виконання рішення, спрямовані на встановлення доходів боржника та забезпечення реального виконання рішення про стягнення аліментів.

ІНФОРМАЦІЯ_3 дитина сторін досягла повноліття. Відповідач перестав сплачувати аліменти на дитину.

Разом з тим син сторін потребує подальшого утримання, оскільки навчається та є непрацездатним.

Відповідно до довідки Спеціального Навчально-Виховного Центру в м. Вишкув від 03.01.2025, ОСОБА_3 в 2024-2025 році є учнем першого класу Школи підготовки до Праці Спеціального Навчально-Виховного Центру в м. Вишкув.

ОСОБА_3 є особою з інвалідністю. Згідно медичних довідок від 13.01.2025 та від 20.01.2025 ОСОБА_3 потребує постійного нагляду з боку інших осіб, не здатний до самостійного функціонування (не ініціює прийом їжі, не вмивається, не починає розмову), не здатний відповідати за свої дії, приймати рішення. ОСОБА_4 потребує ортопедичного забезпечення для нижніх кінцівок

ОСОБА_3 постійно проходить реабілітацію та лікування як в Україні, так і за кордоном. Лікування платне, а спеціальні засоби, яких потребує ОСОБА_4 , дороговартісні (посвідчення, медичні довідки та рахунки-фактури додаються).

Отже, на потреби дитини позивач постійно витрачає значні кошти. Станом на день подання цього позову позивач з дитиною проживають за кордоном.

ОСОБА_3 отримує виключно соціальну допомогу у розмірі 3250,70 гривень, інших доходів у дитини немає.

Позивач не отримує пенсію чи соціальну допомогу у зв`язку з інвалідністю дитини.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 постійно потребує нагляду та допомоги, позивач не може в повній мірі працювати. Під час стаціонарного лікування дитини позивач повинна постійно перебувати з дитиною.

У свою чергу, відповідач є молодою, працездатною особою, у зв`язку з чим може надавати своєму сину матеріальну допомогу. Відповідач перебуває на військовій службі, отримує постійний дохід, проблем зі здоров`ям не має.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №50936816 станом на 03.02.2025 вбачається, що відповідач отримує високий дохід, у зв`язку з чим може утримувати дитину на тому ж рівні, що і до повноліття.

До повноліття дитини відповідач, в основному, сплачував аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 від усіх видів його доходу. Саме такий розмір аліментів є необхідним і після досягнення дитиною повноліття, адже витрати на дитину не зменшились. Тягар утримання дитини, яка потребує аліментів після досягнення повноліття, також повинен бути розподілений між батьками порівну. Однак батько дитини самоусунувся від виконання свого обов`язку з утримання сина, хоча останньому достовірно відомо про всі діагнози та всі потреби його сина. У зв`язку з вищевикладеним, виникла необхідність у зверненні до суду з цим позовом.

За наведених обставин позивач просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову на час встановлення інвалідності дитини (а.с.1-7).

27 березня 2025 року представником позивача ОСОБА_1 подано до суду через систему «Електронний суд» відповідь на відзив, у якій підтримає заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить суд про їх задоволення (а.с.128-134).

03 квітня 2025 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Щадей Надією Василівною подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити виходячи з наступного.

Відповідач зазначає, що після досягнення повноліття ОСОБА_3 втратив статус «дитина з інвалідністю», що, зокрема, підтверджується припиненням виплати йому відповідної соціальної допомоги відповідно до змісту відповіді Департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на адвокатський запит. Тому, з метою призначення йому групи інвалідності та ступеня втрати працездатності ОСОБА_3 був зобов`язаний пройти огляд експертної команди. Однак такий огляд проведений не був, що підтверджується відсутністю у матеріалах справи копії висновку експертної команди. Відтак ОСОБА_3 не було встановлено ні групи інвалідності, ні ступеня втрати працездатності, що унеможливлює стягнення аліментів на його утримання. Наведене, в тому числі, унеможливлює призначення аліментів на час інвалідності ОСОБА_3 , як цього вимагає сторона позивача, адже така встановлена не була. Водночас посвідчення особи з інвалідністю, видане компетентним органом Республіки Польща, не може підтверджувати наявність у ОСОБА_3 інвалідності, позаяк він є громадянином України, а тому такий факт підлягає встановленню виключно відповідно до законодавства України. Додатково звертає увагу суду, що інвалідність ОСОБА_3 не продовжилась автоматично на період дії воєнного стану. Документи, видані установами Республіки Польща, неналежні та недопустимі докази. На підтвердження факту непрацездатності ОСОБА_3 сторона позивача долучила до позовної заяви копії посвідчення особи з інвалідністю, а також ряд медичних документів, видані компетентними органами Республіки Польща. 25.02.2002 на території України, на підставі Закону України від 10.01.2002 №2933-ІІІ, набула чинності Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних документів від 05.10.1961. Республіка Польща також є учасницею Конвенції, а тому здійснює процедуру легалізації документів шляхом проставлення штампа «Апостиль». Документи, копії яких долучені до позовної заяви, не містять апостилю, тому вони не мають юридичної сили на території України, а отже є неналежними та недопустимими доказами.

Сторона позивача вказує, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв`язку із лікуванням та навчанням. На підтвердження вказаного вона надала суду копії рахунків на оплату товарів (послуг) та списки відвідувань лікарів тощо.

У зв`язку із цим відповідач звертає увагу на те, що рахунки-фактури жодним чином не підтверджують факт понесення витрат, адже носять виключно інформаційний характер щодо сум грошових коштів, які підлягають до сплати, та платіжних реквізитів на які має бути здійснена оплата; документи, копії яких долучені до позовної заяви, датовані у період з 2018 року по січень 2024 року (тобто були актуальні ще до повноліття сина). Тому навіть, якщо такі витрати дійсно були понесені ОСОБА_3 , то вони мали місце задовго до звернення до суду з цим позовом. Списки з переліком відвідувань ОСОБА_3 лікарів не містять відомостей ні про оплатність таких візитів, ні факту оплати за проведення лікарями відповідних оглядів; сторона позивача не надала суду жодного доказу, який би підтверджував існування у ОСОБА_3 будь-яких витрат, пов`язаних із навчанням, зокрема на його оплату, придбання підручників, оплата проїзду до навчального закладу тощо. Відтак стороною позивача не доведено факту потреби ОСОБА_3 у матеріальній допомозі на момент розгляду справи, що унеможливлює задоволення позовної заяви.

Крім того, матеріали справи не містять жодного документа, який би підтверджував відсутність як у ОСОБА_1 , так і у ОСОБА_3 доходів на території Республіки Польща, де вони, станом на момент розгляду справи, проживають. При цьому відомо, що ОСОБА_3 отримує соціальну допомогу (не пов`язану з інвалідністю), передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 року №214, що підтверджується відповіддю Департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Також відповідач повідомляє суду, що у період з квітня 2022 року по грудень 2024 року, з відповідача було стягнуто на утримання ОСОБА_3 аліменти у загальному розмірі 723 843,40 грн. На переконання ОСОБА_2 отримані позивачем грошові кошти повністю виключають будь-яку потребу сина у матеріальній допомозі та є достатніми для задоволення усіх, у тому числі майбутніх, його потреб.

ОСОБА_2 несе значні, систематичні витрати, пов`язані із проходженням військової служби. З перших днів повномасштабного вторгнення на територію України ОСОБА_2 приєднався до лав Збройних Сил України. Станом на момент розгляду цієї справи відповідач є військовослужбовцем, обіймає посаду командира взводу вогневої підтримки та виконує бойові завдання в зоні активних бойових дій, щоденно ризикуючи власним життям та здоров`ям, що підтверджується довідками від 02.03.2022 №96, від 22.06.2022 №1081, від 07.10.2023 №1474/3/3135. У зв`язку із наведеним, ОСОБА_2 потребує безлічі речей, пов`язаних із проходженням військової служби та виживанням в умовах бойових дій, до прикладу таких як взуття, рукавиці, аптечки, військову форму, турнікети тощо, які в умовах активних бойових дій є розхідниками, потребують постійного оновлення або заміни, та є життєво необхідними. Переважна більшість наведених речей купується ним за власний кошт. Більш того, відповідач є командиром взводу, у його підпорядкуванні перебувають інші солдати, тому, задля підтримання боєздатності свого підрозділу, він змушений придбавати для його потреб паливно-мастильні матеріали, запчастини для транспорту, що використовуються під час виконання бойових завдань, харчі, зокрема енергетичні батончики, напої, а інколи, навіть, військову амуніцію.

У зв`язку з активною участю у бойових діях у відповідача виникли нові та розвинулись вже наявні захворювання. Наявні захворювання часто перебувають у стані загострення, а тому, з метою запобігання цьому, а також підтримання задовільного стану свого здоров`я, недопущення виникнення нових хвороб, ОСОБА_2 потребує постійного медикаментозного лікування.

На утриманні ОСОБА_2 перебуває дружина, її донька та непрацездатна матір. 01.10.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений шлюб. Дохід ОСОБА_6 не дозволяє їй забезпечувати себе усім необхідним, водночас у неї від попереднього шлюбу є донька, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка, станом на момент розгляду справи, безробітня та потребує матеріальної підтримки з боку матері. При цьому, з батьком ОСОБА_7 відсутній будь-який зв`язок, він ніколи не брав участі у житті доньки, в тому числі в її утриманні. З моменту одруження відповідач проживає разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 однією сім`єю. З того часу вона стала для ОСОБА_2 як рідна донька, тому він, як вітчим, вирішив взяти на себе обов`язок її утримувати. Окрім того, на утриманні ОСОБА_2 перебуває його матір ОСОБА_8 . Принагідно зазначаємо, що 22.01.2003 року прізвище Позивача було змінене із « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується довідкою від 22.01.2003 року. Матір позивача є людиною похилого віку, перебуває на пенсії, а отже є непрацездатною та потребує постійної матеріальної допомоги.

Усі вищенаведені обставини унеможливлюють надання ОСОБА_2 матеріальної допомоги ОСОБА_3 . Враховуючи вищенаведене, у випадку висновку суду про наявність підстав для стягнення аліментів та задоволення цього позову, відповідач просить суд призначити аліменти у твердій грошовій сумі у загальному розмірі 3 000,00 грн (а.с. 164-173).

08 квітня 2025 року представником позивача подано до суду заяву про зміну предмета позову. У даній заяві просить суд постановити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення ним двадцяти трьох років (а.с.201-203).

08 квітня 2025 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Щадей Надією Василівною подано до суду заперечення (на відповідь на відзив), у якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с.207-211).

05 червня 2025 року представником відповідача подано до суду додаткові пояснення у справі, в яких просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с.229-233).

Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2025 року дану цивільну справу передано для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с.104-105).

Ухвалою суду від 14 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.106-107).

Пояснення учасників справи у судовому засіданні.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Руда Х.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвоката Думич О.І. заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд у задоволенні позову відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади позивач ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-17).

ОСОБА_11 має посвідчення особи з інвалідністю, яке видане районним центром оцінки інвалідності у м. Вишкув (а.с.18-21).

ОСОБА_3 було видано посвідчення на дитину з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 (а.с. 22-24, 135-136).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2009 року, що набрало законної сили 03 березня 2009 року, розірвано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_2 . Неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати з матір`ю (а.с.25-26).

15 березня 2016 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання сина ОСОБА_13 у розмірі 1/4 від усіх видів його доходу, починаючи з 17.12.2006 до досягнення ним повноліття (а.с.27-30).

31 травня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання сина ОСОБА_13 (а.с. 31).

Як вбачається з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, ОСОБА_1 отримує доходи з соціальні виплати з відповідних бюджетів (а.с. 32-41).

ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою (а.с.44-47, 53-73, 76-85, 99-100).

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 (а.с. 50).

Згідно копії свідоцтва про зміну імені ОСОБА_12 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.51).

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу 26 березня 2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_2 (а.с.52).

ОСОБА_14 не отримує пенсії чи допомоги по інвалідності, що підтверджується довідкою Управління соціального страхування Відділення в м. Плоцьк (а.с.74-75).

Згідно довідки від 02 вересня 2024 року № 16, ОСОБА_3 був на реабілітації в оздоровчому центрі «Тода» з 24 січня по 09 лютого 2024 року та пройшов 8 занять з реабілітологом, за які було оплачено 3600,00 грн (а.с.86).

Відповідно до довідки Спеціального Навчально-Виховного Центру в м. Вишкув від 03.01.2025 ОСОБА_3 в 2024-2025 році є учнем першого класу Школи підготовки до Праці Спеціального Навчально-Виховного Центру в м. Вишкув (а.с.87-89).

Як вбачається з відповіді Департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_3 отримує соціальну допомогу відповідно до пункту 1.1 постанови Кабінету міністрів України від 07.03.2022 № 214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану» (а.с. 90-91).

Відповідач ОСОБА_2 станом на 03 лютого 2025 року має заборгованість зі сплати аліментів (а.с. 92-94).

Згідно довідки навчального осередку шкільно-виховної освіти у Вишкуві від 20.03.2025, ОСОБА_11 є учнем їхньої школи та регулярно відвідує навчальні заняття (а.с. 137-139).

Спеціалізованим навчальним осередком шкільно-виховної освіти школа підготовки до трудової діяльності дана інформація вихователя про учня ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.140-142).

Позивач ОСОБА_1 працює та отримує зарплату (а.с. 143-145).

ОСОБА_16 здійснюється оплата за освітні послуги для ОСОБА_17 (а.с. 146-153).

10 лютого 2025 року був укладений договір № 204/46 про надання інформаційно-консультаційних послуг між Освітнім центром «OsviTech» в особі фізичної особи-підприємця ОСОБА_18 , Виконавцем, та ОСОБА_1 , Замовником. За даним договором Виконавець зобов`язується після укладення цього договору надати інформаційно-консультаційні послуги 9КВЕД 85.60 допоміжна діяльність у сфері освіти), а замовник зобов`язується оплатити послуги Виконавця на умовах та в порядку, що передбачені договором (а.с.154-161).

ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 та перебуває на військовій службі по даний час (а.с. 174-177).

Згідно довідки військової частини, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у даній частині на даний час та виконує завдання за призначенням в районі ведення бойових дій на території Запорізької області (а.с.178-180).

ОСОБА_2 звертався за медичною допомогою (а.с.181-182).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 01 жовтня 2015 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_19 . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_10 (а.с.183).

ОСОБА_6 працює та отримує заробітну плату (а.с.184-187).

ОСОБА_20 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якого є батько ОСОБА_21 та мати ОСОБА_22 (а.с.188).

ОСОБА_20 змінив прізвище на ОСОБА_10 (а.с.189).

ОСОБА_23 є пенсіонером (а.с.190-191).

ОСОБА_23 зверталася за медичною допомогою (а.с.192-193).

Відповідач працює у військові частині та займає посаду офіцера (а.с.194).

Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду

за результатами розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На підставі статті 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У відповідності з вимогами статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, до яких належать: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Відповідно до вимог частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що повнолітній ОСОБА_3 має вік, який перевищує 18, але є меншим 23 років, і продовжує навчання, а також потребує витрат на лікування у зв`язку з захворюванням.

У зв`язку з навчанням та захворюванням син сторін об`єктивно позбавлений можливості працевлаштування.

Крім того, загальновідомими є обставини, які не потребують доказування, що повнолітній син повинен харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. Оскільки син на даний час не спроможний себе забезпечити самостійно, то саме на батьків покладається такий обов`язок.

Суд оцінює критично часткове визнання відповідачем позову у розмірі 3000,00 грн, оскільки у батьків немає і не може бути більшої цінності за дитину, а тому її утримання має домінувати над усіма іншими витратами.

Щодо утримання доньки дружини відповідачем, то з матеріалів справи не вбачається те, що донька ОСОБА_7 не має рідного батька, який зобов`язаний її утримувати за законом.

Також відповідачем на надано жодних належних та допустимих доказів щодо понесення витрат на утримання інших членів своєї сім`ї, що не надає йому матеріальну можливість утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Усі інші пояснення учасників справи, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я відповідача, те, що у нього на утриманні неповнолітніх дітей немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач офіційно працевлаштований, добровільної допомоги на утримання сина не надає, проте має можливість надавати матеріальну допомогу.

У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно на період навчання, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 11 лютого 2025 року, до припинення навчання сина ОСОБА_4 , але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, задовольнивши позовні вимоги частково, оскільки відповідач має можливість надавати позивачу на утримання сина аліменти саме у такому розмірі.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат.

З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 1211,20 грн з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 182, 185, 191, 198-201 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 11 лютого 2025 року до припинення навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено та підписано 23 червня 2025 року.

Суддя Мелещенко Л.В.