Провадження № 2/522/6451/25
УХВАЛА

16 червня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., вирішуючи питання про відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зобов`язання зняти арешт з карткових рахунків,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 13.06.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Оразовим Артемом Андрійовичем, до ОСОБА_2 , Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зобов`язання зняти арешт з карткових рахунків, а саме:

-зобов`язати Хаджибейський ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з карткових рахунків боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що Хаджибейським ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) постановою державного виконавця (№ ВП 76590051) накладено арешт на всі карткові рахунки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 по категорії стягнення аліментів за судовим наказом Приморського районного суду по справі № 522/15683/24 від 10 жовтня 2024 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_1 призваний на військову службу з 22 лютого 2023 року та проходить її по нинішній час (відповідні довідки та витяг з наказу додаються). Державним виконавцем Хаджибейським ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) направлено звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , який проходить на даний час військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 . А відповідно до п. 7, ч. 4, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Із матеріалів позовної заяви слідує, що на виконанні у Хаджибейському ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження, в рамках якого державним виконавцем накладено арешт на карткові рахунки ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного/приватного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Так, відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, враховуючи, що позивач є стороною виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у Хаджибейському ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), суд приходить до висновку, що позивач має право на захист своїх порушених інтересів в порядку ст.ст. 447-1, 448 ЦПК України, звернувшись до суду з відповідними скаргами.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

З аналізу вищенаведених норм суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадженні у даній справі, оскільки позивач є боржником у виконавчих провадженнях, спір не пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт, тому позивач не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 02 червня 2020 року у справі № 201/10187/18, провадження № 61-6651св19.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2021, справа № 712/12136/18.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що позивачем заявлено вимогу, яка не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що оскільки за подачу позову позивачем було сплачено судовий збір, суд приходить до висновку про повернення судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 186, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зобов`язання зняти арешт з карткових рахунків відмовити.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України м. Одеси в Одеській області, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Савельєва Артура, 6, , повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, який було сплачено на рахунок №UA0015758, отримувач: ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101, код отримувача 37607526, код Банку отримувача (МФО): 899998, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), згідно квитанції про сплату № 8563-5000-1351-5954 від 13 червня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Домусчі Л.В.