Справа № 344/5188/25
Провадження № 2/352/678/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі судді Гриньків Д.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

25.03.2025 року представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.05.2024 року відповідач та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» уклали кредитний договір №139760 в формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в загальному розмірі 5556 грн в наступному порядку: у розмірі 4000,32 грн. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у розмірі 1555,68 грн, шляхом погашення заборгованості позичальника за комісію за видачу кредиту на строк 70 днів до 18.07.2024 року зі сплатою процентів, 586,00 % річних.

Всупереч умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі - 10213,90 грн., яка складається з наступного: 5556 грн. - заборгованість по кредиту; 4256,90 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, 401,00грн. - комісія за кредитним договором.

10.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 10102024 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №139760 від 09.05.2024 року в загальному розмірі 10213,90 грн.

Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, без участі представника позивача.

Відповідачу ОСОБА_1 була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, яка була їй вручена 14.05.2025 року, згідно рекомендованого повідомлення про вручення.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської областівід 26.03.2025 року постановлено цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромпередати для розгляду за підсудністю до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області.

29.04.2025 року вказана цивільна справа надійшла до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області.

Ухвалою судді від 01.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 09.05.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" та відповідачем укладено кредитний договір №139760 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку платежів, які містять персональні умови кредитування позичальника та загальної для всіх клієнтів кредитодавця, публічної частини про споживчий кредит, що розміщена на веб-сайті кредитодавця.

Відповідно до п. 2.1. індивідуальної частини, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.2.6. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Сума кредиту 5556 грн, яка надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 4000,32 грн. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у розмірі 1555,68 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.

Пунктом 2.5. індивідуальної частини передбачено, що комісія за надання кредиту 1555,68 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини.

Відповідно до п 2.6 індивідуальної частини загальний строк кредитування за цим договором складає 70 днів з 09.05.2024 р. (дата надання кредиту) по 18.07.2024 р.

Пунктом 2.3 індивідуальної частини передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.

Відповідно до п. 2.4 договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.

Договір підписаний відповідачем ОСОБА_1 ідентифікатором НОМЕР_2 час 09.05.2024 13:36:48, який був надісланий на номер телефону НОМЕР_3 (а.с.31-34).

Згідно графіка платежів, що є додатком до кредитного договору №139760 року вказано дату видачі кредиту - 09.05.2024 року та дату повернення кредиту - 18.07.2024 року, кількість днів у розрахунковому періоді - 14, чиста сума кредиту - 4000,32 грн, сума кредиту за договором - 5556 грн, комісія за надання кредиту - 1555,68 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 1 грн (а.с.34зв).

У паспорті споживчого кредиту до договору про споживчий кредит №139760 від 09.05.2024 року, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 ідентифікатором 312f205d, зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту: кредит, сума кредиту: 5556 грн, строк кредитування: 70 днів, мета отримання: для задоволення потреб позичальника, спосіб отримання кредиту - безготівковим шляхом на рахунки позичальника не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 4000,32 грн. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті, у розмірі 1555,68 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка: 586% річних, тип процентної ставки: фіксована; платежі за супровідні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: комісія за надання кредиту: 1555,68 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування складає 11373,58 грн; реальна річна процентна ставка за пільговий період: 637910,80 % річних (а.с.41-42).

Видача відповідачу кредиту в сумі 4000,32 грн за договором № №139760 від 09.05.2024 здійснена шляхом перерахування на банківську картку НОМЕР_1 09.05.2024 року підтверджується довідкою №10 про успішність операцій, згідно договору, укладеного з ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (а.с.54).

Відповідно до картки обліку виконання за договором №139760 від 09.05.2024 року, боржником за яким є ОСОБА_1 станом на 18.07.2024 року за нею рахується заборгованість у загальному розмірі 10 213,90 грн, з яких: 5 556 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 256,90 грн - заборгованість за процентами, 401 грн - заборгованість за комісією. При цьому відповідач не вносив кошти на погашення заборгованості за кредитом (а.с.59).

У виписці з особового рахунка за кредитним договором №139760, боржником за яким є ОСОБА_1 станом на 20.02.2025 року за позичальником рахується заборгованість у загальному розмірі 10213,90 грн, з яких: 5556 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4256,90 грн - заборгованість за процентами, 401 грн - заборгованість за комісією (а.с.61).

10.10.2024 року між ТОВ ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Кредіплюс» було укладено договір факторингу №10102024. У відповідності до вимог якого ТОВ ФК «ЕЙС» отримало право вимоги за кредитними договорами до боржників, згідно із реєстром боржників, у тому числі і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № №139760, укладеним 09.05.2024 року на загальну суму 10213,90 грн (а.с.62-64,67).

З інформації, наданої АТ «Райффайзенбанк», яка надійшла на вимогу ухвали суду вбачається, що на громадянку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) емітовано картку № НОМЕР_5 . Номер телефону НОМЕР_3 зазначений як фінансовий номер у анкетних даних ОСОБА_1 (а.с.91).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами ч. 1ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Стосовно стягнення комісії за управління та обслуговування кредиту.

Як виснував Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року (справа №204/224/21), якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2024 у справі №753/25744/21).

Щодо врахування положень Закону України «Про споживче кредитування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом 120 днів 2,5%(25.12.2023 - 22.04.2024); протягом наступних 120 днів 1,5% (23.04.2024-20.08.2024).

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Стосовно меж розгляду позовної заяви.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (див. Постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2022 року в справі № 602/1455/20 (провадження № 61-475св22)).

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що 09.05.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Кредіплюс" укладено кредитний договір №139760 в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на суму кредиту 5556 грн, з яких 1556,68 грн - комісія за надання кредиту, строком на 70 днів, шляхом переказу на його банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 586 % річних від суми кредиту та сплатою комісії за управління та обслуговування кредиту у розмірі 1 грн раз на два тижні та 100 грн - в разі порушення (прострочення) сплати чергового платежу згідно графіку платежів.

Відповідач отримала кредит, в подальшому розпорядилася даними коштами на власний розсуд, свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів в не виконала, кредитні кошти не повернула.

В подальшому ТОВ «ФК «Ейс» правомірно набуло права вимоги за договором №139760 від 09.05.2024 року, боржником за яким відповідач.

Щодо включення банком до розміру заборгованості комісії за обслуговування кредиту, передбачену договором, суд зазначає наступне.

Пунктом 2.4 договору встановлена комісія за управління та обслуговування кредиту.

При цьому зі змісту кредитного договору вбачається, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, що надаються позивачу та за які встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Відтак, в задоволенні вимоги позивача про стягнення заборгованості по комісії за кредитним договором від 09.05.2024 №139760 на суму - 401 грн слід відмовити, оскільки підстав для нарахування та стягнення комісії не доведено.

Щодо нарахування відсотків за кредитним договором, суд зазначає, що оскільки договір укладений між сторонами (09.05.2024 року) після набрання чинності (24.12.2023 року) Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, тому за період з 25 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року - 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року - 1 %.

Пунктом 2.3 договору визначено відсотки за користування кредитом у розмірі 586% річних, що становить 1,61% в день.

Аналізуючи умови договору ТОВ «ФК «Кредіплюс» суд зазначає, що розмір нарахованих відсотків у межах такого мав би становити 5 833,8 грн (5 556 грн х1,5 %*70 днів) за період із 10.05.2024 року (дата, наступна за днем отримання кредиту) по 18.07.2024 року.

Однак, враховуючи позовні вимоги та з урахуванням принципу диспозитивності, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» слід стягнути заборгованість за процентами - в розмірі 4 256,90 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 09.05.2024 №139760 станом на 20.02.2025 року в розмірі 9 812,90 грн, з яких: 5 556 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 256,90 грн - заборгованість за процентами.

VІІ. Судові витрати.

Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 2 327,30 гривень судового збору на користь позивача.

Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, дійшов такого висновку.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору від 04.02.2025 року про надання правової допомоги, які і заявив до стягнення з відповідача.

На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази:

договір про надання правової допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс" та адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери» (а.с.70-71);

додатковою угодою №2 до договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025 року (а.с.17-18);

протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правової допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025 року, який є Додатком №1 до вказаного договору (а.с.71зв);

акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової №04/02/25-01 від 04.02.2025 року на загальну суму 7000 грн (а.с.19).;

свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012 року виданого на ім`я Тараненко Артема Ігоровича (а.с.31);

довіреність від 04.12.2024 року (а.с.21).

Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

В частині 1ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 7000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату.

В той же час, враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткової відмови у стягненні зазначеного розміру витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн.

Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №139760 від 09.05.2024 року в сумі: 9 812 (дев`ять тисяч вісімсот дванадцять) грн 90 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить -5 556 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) грн, заборгованість за відсотками - 4 256 (чотири тисячі двісті п`ятдесят шість) грн 90 коп.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 327 (дві тисячі триста двадцять сім) грн 30 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000 (дві тисячі) грн.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС», вул. Харківське шосе, 19, офіс 2005, м. Київ, 02090, ;

Представник позивача: Тараненко Артем Вікторович, вул. Юрія Поправки, буд. 6, оф. 21, м. Київ, 02094, РНОКПП: НОМЕР_6 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Рішення складене у повному обсязі 24.06.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.