Справа № 946/5507/24
Провадження № 2/946/494/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
головуючого судді - Баннікової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Клопот М.П.,
розглянувши у спрощеному проваджені в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики, -
У липні 2024 року представник АТ «Укрпошта» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики.
В обґрунтування позову зазначила, що 21.03.2024 року між ТОВ «Укрпошта» та колишнім працівником АТ «Укрпошта» ОСОБА_1 був укладений Договір короткострокової безвідсоткової позики № 110.009.015-3. Згідно із п. 1.1 Договору позики, який укладений відповідно до Договору новації № 110.009.015-2 від 21.03.2024 року, Відповідач зобов`язався в строк та в порядку, визначеному Договором позики, повернути грошові кошти в розмірі 195 196,90 грн., а Позивач зобов?язався прийняти грошові кошти в порядку, визначеному Договором позики. П.2.1 Договору позики передбачено, що Відповідач зобов?язаний повертати Позику Позивачу щомісяця рівними частками згідно графіку повернення. Проте, було здійснено лише перерахування 20 000,00 грн. - 03.06.2024 р. та 20 000,00 грн. -04.06.2024 р. Таким чином, сума заборгованості Відповідача на день звернення Позивача до суду складає 155 196,19 грн. При цьому, відповідно до п.2.4. Договору позики, розірвання трудового договору між Позичальником (Відповідачем) і Позикодавцем (Позивачем) є підставою для дострокового розірвання цього Договору. Відповідач була звільнена за угодою сторін, відповідно п. 1 ст. 36 К3пП України 05.04.2024 р. Відповідно до п.4.2. Договору позики, за наявності підстав передбачених п.2.4. та/або чинним законодавством України, для дострокового розірвання цього Договору Позичальник (Відповідач) зобов?язаний повернути весь залишок Позики Позикодавцю (Позивачеві) не пізніше наступного дня з моменту виникнення підстав дострокового припинення цього Договору. Таким чином, залишок позики Відповідач мала повернути Позивачеві не пізніше 06.04.2024 р., але цього зроблено не було. Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов?язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. У ст. 549 ЦК України наводиться поняття неустойки (штрафу, пені) під якою мається на увазі грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання. При цьому ч. З зазначеної статті передбачає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання. За порушення строків повернення Позики, Позичальник (Відповідач) сплачує Позикодавцю (Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми своєчасно неоплаченої заборгованості за кожен день такого прострочення (п. 3.2 Договору позики), що складає 8 661,20 грн. У зв`язку з вищевикладеним, просить стягнути з відповідача на користь АТ «Укрпошта» грошові кошти за договором позики у розмірі 164 754,09 грн., з яких: 155 196,19 грн. сума заборгованості за договором позики; 8 661,20 грн. пеня; 895,99 грн. 3% річних.
Представник позивача в судове засідання не прибув, надано заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст. 128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивачів.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 21.03.2024 року між АТ «Укрпошта», в особі Операційного директора Південного регіону АТ «Укрпошта», з однієї сторони, та працівником ОСОБА_1 з іншої сторони, був укладений Договір короткострокової безвідсоткової позики № 110.009.015-3, на підставі Договору новації № 110.009.015-2 від 21.03.2024 року.
Згідно із п.1.1. Договору короткострокової безвідсоткової позики, який укладений відповідно до Договору новації №110.009.015-3 від 21.03.2024 року, відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася в строк та в порядку, визначеному Договором позики, повернути грошові кошти в розмірі 195 196,90 грн., а позивач зобов`язався прийняти грошові кошти в порядку, визначеному Договором позики.
Пунктом 2.1 Договору позики передбачено, що відповідач має повертати позику позивачу щомісячно рівними частками згідно графіку повернення позики (Додаток 1) шляхом здійснення позикодавцем утримань із заробітної плати позичальника, та/або шляхом внесення грошових коштів позики у касу позикодавця.
Відповідно до 3.3. Договору позики, прострочення сплати Позичальником (Відповідачем) поточного платежу згідно п.2.1. цього Договору більш ніж на два місяці є підставою для дострокового розірвання Договору позики.
Відповідно до квитанції № 276384487 від 03.06.2024 року та квитанції № 276600281 від 04.06.2024 року, ОСОБА_1 у відшкодування нестачі відшкодовано у загальній сумі 40 000,00 грн.
Таким чином, станом на момент звернення позивача до суду, заборгованість ОСОБА_1 за Договором позики становить 155 196,90 грн.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно дот положень ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.
Отже, одностороння відмова ОСОБА_1 від повного виконання зобов`язання, яке виникло у неї за договором позики, є недопустимими, та дає суду можливість дійти висновку, що пред`явлені позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Водночас, щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 8 661,20 грн. та 3% річних у розмірі 895,99 грн., суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення Договору короткострокової позики №м 110.009.015-3, тобто станом на 21.03.2024 року, так і на час подання позовної заяви та ухвалення цього рішення, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов?язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IХ в Україні введений воєнний стан, тому в частині стягнення пені у розмірі 8 661,20 грн. та 3% річних у розмірі 895,99 грн. необхідно відмовити.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам (94,19 %).
Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 247, 263-265, 274-282,355 ЦПК України, ст.ст. 525,526, 610, 611,615, 625, 1047,1049,1050 ЦК України, суд,
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення проголошено 23.06.2025 р.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова