Провадження № 2-н/761/331/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши заяву Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

У травні 2025р. заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 лютого 2020р. по 01 травня 2025р. у розмірі 23385,23 грн.

Згідно ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України, зокрема, у разі, якщо заявлено вимогу про заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг.

На виконання вимог ч. 5 ст.165 ЦПК України судом направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру для з`ясування місця реєстрації боржника ОСОБА_1 , відповідь на який надійшла до суду 14 травня 2025р.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення зазначеної заяви, з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 1 ст. 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012р., наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.

Одночасно, з наявних в матеріалах справи документів слідує, що заявлені вимоги не є достеменно такими, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Так, на підтвердження заявлених вимог, до заяви додано: копію Статуту Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України»; копію розпорядження «Про передачу майна Державному підприємству «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України»; довідку про нарахування та сплату по осбовому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за період часу з 01 січня 2020р. по 01 травня 2025р. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Разом із тим, слід зазначити, що відповідно п. 13 до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК в ред. 2005р.), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

При цьому, при подачі до суду даної заяви, копії відповідного договору, підписаного заявником та боржником не додано.

Суд наголошує на тому, що не зважаючи, що відносини між споживачем та надавачем житлово-комунальних послуг є договірними, до заяви про видачу судового наказу заявником не було додано копії договору про надання житлово-комунальних послуг, укладеного із ОСОБА_1 , або іншого документу, який би був підписаний нею, з якого можна було встановити досягнення ними згоди щодо істотних умов такого договору.

Поряд із вищенаведеним, варто зазначити, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, що відповідає висновком викладених у постановах Верховного Суду від 06 червня 2018р. в справі №02/1315/14-ц, від 20 червня 2018р. в справі №757/10888/14-ц, від 26 вересня 2018р. в справі №750/12850/16-ц, однак, дані правові висновки щодо застосування відповідних норм права слід враховувати у цивільних справах позовного, а не наказного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До заяви не додано доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а саме: не надано обґрунтованого детального розрахунку заборгованості за надані послуги у розмірі 23385,23 грн, які останній просить стягнути з боржника, із зазначенням конкретних послуг, які надавалися заявником, чіткого періоду за який виникла заборгованість, та тарифів, відповідно до яких нараховувалась заборгованість.

Таким чином, враховуючи те, що матеріали заяви не містять обґрунтованого детального розрахунку заборгованості за заявлений період часу із зазначенням конкретних послуг, які надавалися заявником, чіткого періоду за який виникла заборгованість, та тарифів, відповідно до яких нараховувалась заборгованість, суд приходить до висновку, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Разом із тим, на підтвердження факту проживання боржника за зазначеною адресою заявнкиом додано до заяви направлення №5 для поселення у гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 , датоване березнем 1991р.

Разом із тим, положеннями ст. 58 Житлового кодексу Української РСР (у редакції чинній станом на березень 1991р.) передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення . Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством Союзу СРСР.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що матеріали заяви не містять належним чином засвідченого ордеру на вселення боржниці у вищезгадене житлове приміщення, як і не містять додані до заяви документи належних та допустимих доказів проживання боржника (відповідні Акти, тощо) в період часу за який виникла заборгованість, враховуючи те, що направлення на вселення датоване 1991р., а заборгованість у відповідачки виникла, починаючи із 2020р., тобто через 29 років.

Усі вищевказані обставини свідчать про неможливість з`ясування в рамках наказного провадження факту наявності суб`єктивного зобов`язання боржника за вимогами заявника.

Суд наголошує на тому, що в рамках наказного провадження, суд позбавлений можливості встановити факт надання заявником житлово-комунальних послуг боржниці та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів.

Так, судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин, а відтак повно і всебічно з`ясувати всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінити докази, які мають юридичне значення для розгляду вказаної заяви, з урахуванням вищевикладених обставин.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, оскільки:

-заявником не було додано копії договору про надання житлово-комунальних послуг, укладеного із ОСОБА_1 , або іншого документу, який би був підписаний нею, з якого можна було встановити досягнення ними згоди щодо істотних умов такого договору;

-матеріали заяви не містять належним чином засвідченого ордеру на вселення боржниці у вищезгадене житлове приміщення, як і не містять додані до заяви документи належних та допустимих доказів проживання боржника (відповідні Акти, тощо) в період часу за який виникла заборгованість, враховуючи те, що направлення на вселення датоване 1991р., а заборгованість у відповідачки виникла, починаючи із 2020р., тобто через 29 років.

-не надано обґрунтованого детального розрахунку заборгованості за надані послуги у розмірі 23385,23 грн, які останній просить стягнути з боржника, із зазначенням конкретних послуг, які надавалися заявником, чіткого періоду за який виникла заборгованість, та тарифів, відповідно до яких нараховувалась заборгованість,

суд дійшов переконливого висновку, про необхідність постановлення ухвали про відмову у видачі судового наказу в повному обсязі, та роз`яснює, що це не позбавляє заявника права звернутись до суду із вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 263, 352-355 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: