ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6672/25 Справа № 191/3340/23 Суддя у 1-й інстанції - Порошина О. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
УХВАЛА

16 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Пищиди М.М.

суддів: Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Середницький Євгеній Вікторович про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Середницький Євгеній Вікторович надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 з червня 2025 року перебуває на військовій службі.

Вивчивши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що подане клопотання до задоволення не підлягає.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом ч. 2 ст. 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто, інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Отже, обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Таке узгоджується із правовою позицією висловленою у постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі №6-1367цс15.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Указом Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який Указами Президента України було неодноразово продовжено та який діє по даний час.

Згідно із Законом України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Статтею 3 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі № 380/7845/21.

Також зазначена правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду про зупинення провадження від 14 грудня 2022 року у справі № 757/5240/16-ц, від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19, від 29 серпня 2022 року у справі №461/5209/19 та у вказаних справах Верховний Суд зупиняв провадження, оскільки сторонами були надані докази перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

З довідки Військової частини НОМЕР_1 № 5737 від 06.06.2025 року, доданої до клопотання про зупинення провадження, вбачається, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , вид служби за мобілізацією.

До клопотання про зупинення провадження в справі, яке подане відповідачем апеляційному суду 11.06.2025 року, будь-яких доказів перебування в зоні бойових дій відповідача не долучено.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 перебуває у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка виконує бойові завдання у зоні бойових дій та бере безпосередню участь у бойових діях або у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, перебуваючи безпосередньо на лінії бойового зіткнення з противником, а довідка від в/ч НОМЕР_1 № 5737 від 06.06.2025 року недостатньо для зупинення провадження у справі, з підстав п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Водночас відповідач не надав доказів щодо неможливості розгляду справи без його участі, а безпідставне зупинення провадження у справі, з урахуванням предмета позову, який спрямований на захист інтересів неповнолітньої дитини, а також порядку розгляду зазначеної категорії справ у суді апеляційної інстанції (без повідомлення учасників справи), призведе до збільшення тривалості строків судового провадження.

Окрім того, ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги в даній справі з адвокатом Середницьким Є.В., який представляв його інтереси в суді першої інстанції, подавав в інтересах відповідача відзив, заяви та клопотання, , а також подав апеляційну скаргу, клопотання, а тому відповідач не обмежений у праві приймати участь у розгляді справи через свого представника.

З огляду на зазначене, апеляційний суд залишає клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Середницький Євгеній Вікторович про зупинення провадження у справі без задоволення.

Керуючись ст. 251, 253 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Середницький Євгеній Вікторович про зупинення провадження про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: