Провадження № 2/638/1161/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Цвіри Д.М.,
за участю секретаря судового засідання - Пухно М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, -
В провадженні судді Шевченківського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди.
01.07.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлових приміщень, а саме нежитлових приміщень загальною площею 305,8 кв.м., з яких: підвалу (приміщення №№1,2,4 та 5) загальною площею 58,9 кв.м., першого поверху (частину приміщення №1) загальною площею 132,00 кв.м., другого поверху (частину приміщення №3) загальною площею 70,00 кв.м., мансарди (приміщення №3,4 та частину приміщення №2) загальною площею 44,90 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки загальною площею 0,0927 га.
Позивач стверджує, що відповідач ФОП ОСОБА_2 неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором оренди від 01.07.2020 року. У зв`язку з чим, 25.03.2024 року позивач надіслав відповідачу вимогу про оплату заборгованості з орендної плати та інших платежів, визначених умовами договору оренди від 01.07.2020 року, яка 15.04.2024 року повернулася позивачу. З наведених підстав позивач змушений звернутися до суду.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, в якому заявлені позовні вимоги підтримані у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у жодне із призначених судом судових засідань не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст.ст.280-281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
01.07.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлових приміщень (далі-Договір), а саме нежитлових приміщень загальною площею 305,8 кв.м., з яких: підвалу (приміщення №№1,2,4 та 5) загальною площею 58,9 кв.м., першого поверху (частину приміщення №1) загальною площею 132,00 кв.м., другого поверху (частину приміщення №3) загальною площею 70,00 кв.м., мансарди (приміщення №3,4 та частину приміщення №2) загальною площею 44,90 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки загальною площею 0,0927 га.
Відповідно до умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування Об`єкт оренди, відповідно до Акту прийому-передачу торгівельної площі по Договору б/н від 01.07.2020.
Відповідно до п. 4.2. Договору сторони погодили, що орендна плата за один календарний місяць становить 5555,55 грн.
Умовами Договору також сторонами погоджено, що на орендаря покладається обов`язок сплачувати орендну плату та інші платежі за договором, які не входять до складу орендної плати і оплачуються орендарем окремо, а саме: вартість комунальних послуг (водо-, тепло-, електро-, газопостачання, пожежна сигналізація, обслуговування об`єкту оренди, вивезення твердих побутових відходів, сміття, оренда землі, податок на нерухомість). Відшкодування комунальних витрат здійснюється орендарем за фактом їх споживання на підставі рахунків орендодавця.
Відповідно до п. 7.1. Договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 включно.
Договором також передбачалися види відповідальності за неналежне виконання орендарем прийнятих на себе зобов?язань в частині своєчасної та належної оплати платежів за договором.
Вказаний розмір заборгованості підтверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості з орендної плати по договору за підписом позивача, який було долучений до позовної заяви.
Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Частиною 1 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.
За приписами ч.ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 763 ЦК України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк
Відповідно до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
25.03.2024 року на адресу відповідача ФОП ОСОБА_2 позивач надіслав вимогу про оплату заборгованості по орендній платі та інших платежів. Проте конверт повернувся з відміткою поштового відділення "закінчення встановленого терміну зберігання".
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Уклавши зазначений договір оренди нежитлового приміщення від 01.07.2020 року на умовах, викладених у договорі, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в них закріплені.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені.
Суд зазначає, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.
Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в Постанові від 12.01.2021 у справі №404/330/19.
Як встановлено судом, відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за договором оренди та не сплачував вчасно орендну плату за користування орендованим приміщенням, що суперечить істотним умовам укладеного договору оренди.
Відповідачем належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати орендної плати та інших платежів не надано.
З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги, що відповідач доказів належного виконання умов договору (зокрема і по сплаті орендних платежів) не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з його вини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов?язання штрафів, 3 % річних та інфляційні втрати за прострочення виконання зобов?язань відповідача з оплати орендної плати та інших платежів, визначених умовами договору оренди від 01.07.2020 року.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, враховуючи наведене, суд здійснив перевірку розрахунків наданих позивачем та погоджується з ними. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав.
Оскільки ФОП ОСОБА_2 прострочив виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення штрафів, 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не сплатив заборгованість по сплаті орендних платежів, не погасив суму комунальних послуг у відповідності до умов договору оренди, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором оренди нежитлових приміщень від 01.07.2020 року у загальному розмірі 11 287 416,94 грн, оскільки саме така сума підтверджується доказами по справі та наданими розрахунками позивача та складається з заборгованості з орендної плати та інших платежів, визначених договором оренди та які не входять до орендної плати, а також фінансові санкції, як передбачені умовами договору оренди, так і положеннями чинного законодавства.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, не спростованими відповідачем, який про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, однак в судове засідання не з`явився, письмовий відзив на позов не подавав; натомість під час розгляду справи не було встановлено, що відповідач не користувався орендованим приміщенням, тому вказані позовні вимоги підлягають до повного задоволення, а безпосереднє стягнення заборгованості за договором оренди підлягає стягненню на користь позивача.
Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) заборгованість за договором оренди нежитлових приміщень від 01.07.2020 у загальному розмірі 11287416 (одинадцять мільйонів двісті вісімдесят сім тисяч чотириста шістнадцять) грн 94 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).
Суддя Д.М. Цвіра