Справа № 493/1035/25
Номер провадження 2/493/659/25
У Х В А Л А

24 червня 2025 року м. Балта Одеської області

Суддя Балтського районного суду Одеської області Волошин І.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Осокіна С.Ю. про відстрочення сплати судового збору,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Осокін С.Ю. звернувся до суду із позовом від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, в якому просить суд визнати нежитлове приміщення спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на ідеальну частку цього нежитлового приміщення.

Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області вищевказану позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

23.06.2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій представник позивача вказує, що позивачу не вдалося виконати ухвалу про усунення недоліків по тій причині, що не вдалося провести оцінку нерухомого майна, однак просить відстрочити сплату судового збору, оскільки позивачка має скрутне матеріальне становище.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Згідно ч.2ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За правилами ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Положеннями п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В порушення наведених вимог подана позовна заява хоч і містить ціну позову, однак вона не обґрунтована.

Відповідно до п. 2, 9, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Суд також звертає увагу на те, що у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

В порушення вказаних вимог закону в доданих до позовної заяви матеріалах не міститься звіт про оцінку майна, що в свою чергу унеможливлює перевірку судом правильності визначення ціни позову та розміру судового збору, належного до сплати відповідно до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Представник позивача, вказуючи ціну позову, послався на суму, за яку було придбано майно. Разом з тим, враховуючи час придбання майна (2014-2015 роки) зазначена вартість не відображає дійсну (ринкову) вартість майна на час звернення з позовною заявою та не відповідає вимогам п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України.

Ціна позову визначається дійсною вартістю спірного майна на час звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до позовної заяви вартість спірного майна становить 40000,00 грн., однак доказів щодо зазначеної вартості спірного майна суду не надано.

При цьому суд не наділений правом визначати ціну позову, у зв`язку з чим позивач повинен надати суду оцінку (висновок про вартість) майна на день подачі позову та у разі необхідності, доплатити судовий збір.

Так, для визначення ціни позову позивач (представник позивача) повинен надати суду звіт щодо дійсної вартості майна (надавши його до суду у повному обсязі) та доплатити судовий збір, відповідно до ставок судового збору, визначених у ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір»,як за подання до суду позову майнового характеру фізичною особою в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з квитанції АТ «Ощадбанк» позивач до подачі вказаного вище позову сплатила 1211,20 гривень судового збору.

Тому для розгляду заяви про відстрочку сплати судового збору необхідно перш за все визначити ціну позову, виходячи з дійсної вартості спірного майна на день подачі позову, та у разі необхідності доплати судового збору.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Осокіна С.Ю. про відстрочення сплати судового збору необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.136, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Осокіну С.Ю. у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

СУДДЯ