Єдиний унікальний номер 448/1002/25
Провадження № 2/448/561/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16.06.2025 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Мостиської міської ради Львівської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Сталевич Г.О., яка діє в інтересах позивачів ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Мостиської міської ради Львівської області про визнання права власності, зокрема, просить визнати за позивачкою ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 право власності по 1/5 частці житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .

Розглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що така підлягає залишенню без рух з наступних підстав.

Вимоги до позовної заяви встановлені ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Згідно статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У прохальній частині позивачі заявляють наступні позовні вимоги:

- визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- визнання за позивачкою ОСОБА_2 права власності на 1/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачами заявлено дві вимоги майнового характеру.

Відповідно до ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1211,20 гривень.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі об`єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

У позовній заяві сторона позивача зазначає про те, що позивачка ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору, у відповідності до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та на підтвердження додали копію посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 .

Аналіз ст.5 Закону України «Про судовий збір» дозволяє розмежувати підстави звільнення від сплати судового збору, в залежності від суб`єкта звернення, а також, виходячи з характеру позовних вимог, з якими особа звертається до суду. Також Закон встановлює пільги для певної категорії позивачів, в залежності від характеру спору, за вирішенням якого має місце звернення до суду. Зазвичай такі позовні вимоги витікають із застосування конкретного законодавчого акту, або з визначених Законом правовідносин, які є підставою для звернення до суду. Слід звернути увагу, що зазначені пільги осіб з відповідним статусом розповсюджуються на позовні вимоги, які витікають з цих конкретних випадків.

Так, згідно п.13 ч.1 ст.5 вказаного Закону, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору - у справах пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Верховного Суду від 29.01.2025 року у справі № 600/3723/24-а (провадження № К/990/36520/24) зазначено, що зазначена вище норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, пільги та гарантії їх соціального захисту визначені Законом №3551-XII. За змістом частини другої статті 22 Закону №3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII. Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 та від 20 січня 2021 року у справі №9901/258/20.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачка ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на частину будинку, а саме: 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позов у цій справі не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій, а тому при звернені позивачки ОСОБА_2 до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, пільги, передбачені п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», на неї не розповсюджуються.

З огляду на наведене, вважаю, що у даному випадку відсутні підстави звільнення позивачки ОСОБА_2 від сплати судового збору, на які сторона позивача покликається у позовній заяві.

Позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заявлено вимоги про визнання права власності по 1/5 частки житлового будинкуу вищевказаному будинковолодінні, що від загальної вартості будинку, яка складає 171500 - становить 34300 грн.

Один відсоток від вартості майна, на яке претендують позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 складає 343 грн. Отже, при зверненні до суду із вказаним позовом, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали б сплатити судовий збір в розмірі по 1211,20 грн., тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки вартість майна на які претендують останні є меншою від 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору позивачкою ОСОБА_1 в розмірі 1211,20 гривень.

Разом з тим, враховуючи вищевикладене та керуючись нормами Закону України «Про судовий збір» позивачці ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір в сумі 1211,20 грн., про що до суду надати відповідний платіжний документ.

Отже, недоліки мають бути усунуті шляхом надання оригіналів платіжного документа про сплату судового збору в зазначеному розмірі за наступними реквізитами, які опубліковані на офіційному сайті - веб-адреса сторінки: «Отримувач коштів ГУК Львiв/Мостиська тг/22030101; код отримувача за ; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); МФО 899998; рахунок отримувача UA0013807; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом __________(ПІБ чи назва установи, організації позивача) Мостиський районний суд Львівської області (назва суду, де розглядається справа)».

Вищезазначені обставини позбавляють можливості суд вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам?членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14.05.1981 року та практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення від 19.06.2001 року «Креуз проти Польщі») не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, а стороні позивача необхідно надати строк для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Мостиської міської ради Львівської області про визнання права власності залишити без руху.

Надати стороні позивача строк для усунення недоліків - 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без рухута роз`яснити, що у випадку виконання ними у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше заява вважається неподаною та повертається позивачам.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В. Кічак