Справа № 454/4313/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовомузасіданні в залі суду м.Сокаля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокальської міської Ради позовна заява про визнаня права власності на земельну ділянку,,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом , на обґрунтування якого зазначила, що вона після закінчення інституту 15 серпня 1993 року прийнята на посаду вчителя хімії Варязької середньої школи , згідно наказу районного відділу освіти за № 297 і працювала на зайнятій посаді по 15 серпня 2002 року.

Відповідно до Земельного кодексу України в (редакції , яка діяла на час виникнення правовідносин) та відповідно до Указу Президента України "Про порядок надання земель , переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року , вона , як працівник освіти , відноситься до числа осіб, зайнятих у соціальній сфері і має право на середню земельну частку (пай) із вільних земель резервного фонду на території Варязької сільської ради .

При розпаюванні земель Варязькою сільською радою позивачка з невідомих їй підстав не була включена у списки осіб соціальної сфери на приватизацію землі.

Вона зверталася із заявою про включення її в списки осіб , які мають право на земельну частку (пай) , однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися з позовом до суду з метою встановлення її права на пай.

Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності , позов підтримала.

Від представника відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України , фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі , суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст..ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства , що виникають з цивільних , земельних , трудових , сімейних , житлових та інших правовідносин , не інакше як за зверненням особи , поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути , окрім іншого визнання права.

Рішенням Варязької сільської ради від 25 листопада 1995 року затверджено списки осіб , які мають право на середню земельну частку у соціальній сфері села. В списки осіб, які мають право на середню земельну частку пай у соціальній сфері позивачку не включено, яка на той час працювала у Варязькій середній школі.

Згідно довідки виданої Варязьким старостинським округом середня земельна частка (пай) по КСП ім. Шевченка на території Варязької сільської ради становить 2,85 умовних кадастрових гектарів.

На заяву ОСОБА_1 від 14.02. 2024 р. Сокальською міською радою від 04.03. 2024 р. № 268/02.18 надано відповідь , що відповідно до останнього абзацу статті 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) , право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2. ст.. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу , а також інших законів , що видаються відповідно до них.

Особливість набуття права на земельні ділянки полягає в наявності чітко визначеної в законодавстві процедури , за якою в суб`єктів виникають повноваження щодо володіння , користування й розпорядження земельною ділянкою.

Набуття права на земельні ділянки передбачає обов`язкове прийняття уповноваженим органом держави ( органом влади чи органом місцевого самоврядування) відповідного рішення , яке є обов`язковою юридичною підставою для подальшого оформлення на неї відповідних прав.

Відповідно до ст..2 Закону України "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) " основним документом , що посвідчує право на земельну частку (пай) , є сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий районною держаною адміністрацією. Документами , що посвідчують право на земельну частку (пай) , також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п.п. 16, 17 Перехідних положень ЗК України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай) , отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Разом з цим , ст.. 25. та п. 8 Перехідних положень ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств , установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств , установ та організацій , працівникам державних та комунальних закладів освіти , культури , охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради , а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю) . Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств , установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств. , установ та організацій.

Відповідно до ч. 3. ст.. 57 Закону України "про освіту" педагогічним працівникам, які працюють у сільській місцевості і селищах міського типу , а також пенсіонерам, які раніше працювали педагогічними працівникамив таких населених пунктах , мають право на безплатне одержання у власність земельної ділянки в межах земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства , сільськогосподарської установи чи організації , розташованих на території відповідної ради , із земель сільськогосподарського підприємства , сільськогосподарської установи чи організації , що приватизуються , або земель запасучи резервного фонду, але не більше норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, встановлених законом для ведення особистого селянського господарства.

У відповідності до п. 7 Указу Президента України "Про порядок паювання земель , переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям " віж 08.08. 1995 року № 720/95 установлено, що створювальний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам , зайнятим у соціальній сфері на селі.

Згідно з п. 5 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям " від 08.08.1995 року № 720/95 видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводиться відповідно районною державною адміністрацією .

Листом Державного комітету України по земельних ресурсах України "про паювання земель колективної власності від 18.10.2001 року № 14-17-2-Ко 700/5075 надано роз`яснення про те, що стосується п.4 ст. 57 Закону України "Про освіту" , яким визначено , що педагогічні працівники, а також пенсіонери з їх числа , які раніше працювали в цих населених пунктах і проживають в них , мають право на одержання у власність земельні ділянки у розмірі середньої земельної частки , відповідно до чинного законодавства.

Вирішуючи спір , суд виходить з того , що розпаювання земель колективних сільськогосподарських підприємств (КСП) проводилось в Україні після прийняття Указу Президента України "про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сетора економіки" від 03.12.1999 р. № 1529/99 . Порядок паювання земель був визначений Указом Президента України "про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям " від 08.08.1995 р. № 720/95 , в п.1 якого визначалось , що паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) . Право на земельну ділянку (пай) підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка (форма сертифіката затверджена Постановою КМУ від 12 .10 1995 р. № 801), в якому вказується розмір паю в умовних кадастрових гектарах та його вартість .

Таким чином , земельний пай це тільки право на виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель , які належали КСП.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ "невнесення до списку осіб , які мають право на земельну частку , не може позбавити її права на земельну частку (пай) . При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08. 1995 року " Про порядок паювання земель , переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам , організаціям" має бути надана із земель запасу.

Враховуючи вищенаведене , а також те, що в позивачки немає іншого способу захисту порушених прав , суд дійшов висновку, що позовні вимого про визнання права на земельну частку (пай) підлягають до задоволення.

Керуючись ст..ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України , суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 2, 85 умовних кадастрових гектарів із земель резервного фонду на території Варязької сільської ради Сокальського району Львівської області ( на даний час територія Варязького старостинського округу Сокальської міської ради Шептицького району Львівської області)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач: Сокальська міська рада , місце знаходження вул. Шептицького , 44 м. Сокаль Шептицький район Львівська область.

Головуючий: О. А. Веремчук