Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/947/21
Провадження № 2/945/115/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2025року. Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Будак К.Ю., представника позивача Іванцової Н.М.,представника відповідача Балабан В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом АТ«Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

встановив:

АТ «Миколаївобленерго» звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Свої вимоги обгрунтував тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «Миколаївобленерго» та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 22.02.2021року представниками АТ «Миколаївобленерго» при перевірці дотримання вимог діючих ПКЕЕН було встановлено порушення, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі,що є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку, що можливо виявити при контрольному огляді засобу обліку». За вказаним порушенням було складено Акт № К 6815 у присутності відповідача. Розглянутий комісією 25.03.2021року без його присутності. Позивач зазначає, що комісією прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачем ПКЕЕН, обсяг недоврахованої електричної енергії, що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією становить 18927,78грн. Розрахунок боргу проведений за період з 22.08.2020 по 22.02.2021. У зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача, вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 18927,78грн., а також понесені судові витрати.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29.09.2021року відкрито провадження у даній справі та постановлено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.07.2023року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримала, просила задоволити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в останнє судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Балабан В.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно вимогам статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із положеннями статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до довідки Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області станом на 02.04.2021року за адресою: АДРЕСА_1 дійсно проживав відповідач ОСОБА_1 без реєстрації.

Відповідач споживав електричну енергію, розподіл якої здійснює АТ «Миколаївобленерго», але договір на користування електричною енергією не укладався, особистий рахунок не відкрито, за такого, електрична енергія безобліково споживається та не оплачується.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 77 ЗУ « Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

22.02.2021 року контролерами АТ «Миколаївобленерго», за участю відповідача, складено акт К6815, згідно якого відповідач за адресою: АДРЕСА_1 , допустив самовільне підключення електроустановок до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку, чим порушила п.п.6 пункту 8.4.2 правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року за № 312.

До акту складена схема електропостачання без особового рахунку, де зафіксовано місце підключення поза облікової електроустановки.

Відповідно до протоколу №376 засідання комісії з розгляду акту про порушення правил користування електричною енергією для населення № К6815 від 22.02.2021року вартість не облікованої електричної енергії становить 18927,78 грн. Розрахунок проведений у відповідності до п.8.4.13 правил роздрібного ринку електричної енергії за період з 22.08.2020 по 22.02.2021 року.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312.

Відповідно дост.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 56 Закону України«Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до частини 3статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Згідно зі статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку тощо.

Відповідно до абз. 4 п. п. 5.5.5 п. 5.5 Закону України «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі ПРРЕЕ) споживач електричної енергії зобов`язаний здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Згідно до абз. 20 п. п. 5.5.5 п. 5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до п. п. 8.2.5. п. 8.2 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цих осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акту про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Відповідно до п. п. 8.2.6. п. 8.2. на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Згідно підпункту 6 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акту про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

За змістом п.п.2 п. 8.4.8. ПРРЕЕ, якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, - розрахунок збитків безоблікового споживання електричної енергії здійснюється з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Згідно п. 8.4.13 ПРРЕЕ у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), визначається за формулою 8 цієї глави. При цьому час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с.п.) приймається рівним 8 год.

Відповідачем допущено порушення ПРРЕЕ, внаслідок чого позивачу заподіяні збитки, які підлягають стягненню з останнього.

В акті, відповідно Постанови НКРЕП, якою затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, чітко зафіксовано та описано виявлене порушення, яке виразилось у самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі оператора системи розподілу, з порушенням схеми обліку.

Також там наведено схему електроживлення споживача із зазначенням на ній самовільного підключення. Факт безоблікового споживання електричної енергії зафіксовано актом про порушення,який сладений у присутності відповідача,від підписання якого остінній відмовився у присутності представника Степівської сільської ради.

Факт відсутність договору про надання послуг електропостачання сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг та відшкодування завданих збитків.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.

Оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з електропостачання ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносини не є підставою для звільнення від обов`язку відшкодування збитків.

Більш, у зв`язку з відсутністю особового рахунку за спірною адресою та складання акту про порушення, позивачем створено особовий рахунок № НОМЕР_1 , в який внесені дані згідно акту від 22.02.2021 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України, статтей 1, 10 ЦПК України вийти за межі заявлених вимог суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Судом встановлено, що підставою позову зазначено заподіяння майнової шкоди, шляхом безоблікового використанням відповідачем електроенергії, встановлення факту порушення користування електричною енергією та відповідність за порушення яких передбачено Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, на які посилався у позові позивач.

Відповідач як споживач електричної енергії допустив порушення ПКЕЕН, внаслідок чого мало місце безоблікове споживання електроенергії й завдано збитків позивачу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів оскарження відповідачем у визначеному законодавством порядку рішення позивача про нарахування йому боргу за необліковану електричну енергію.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов в частині вимог до відповідача єобґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2270,00грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, ст. ст. 264 -265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов АТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с.Староолексіївка, Веселинівського району Миколаївської області;паспорт № НОМЕР_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (; вул. Громадянська, 40, м.Миколаїв) вартість необлікованої електричної енергії у сумі 18927,78грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с.Староолексіївка, Веселинівського району Миколаївської області;паспорт № НОМЕР_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства Миколаївобленерго (; вул. Громадянська, 40, м.Миколаїв) судовий збір у розмірі 2270,00грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя М.М.Войнарівський