УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді - Шаренко С.Л.,

при секретарі - Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Біличенко Віталія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.05.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини задоволено. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 . В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання відмовлено.

02.06.2025 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Біличенко В.О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000 гр.

Свою заяву обґрунтовує тим, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 643/12184/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Для захисту прав та законних інтересів ОСОБА_1 укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги № 10/2024 від 10.10.2024 року.

29.05.2025 року ухвалено рішення по суті позовних вимог. Професійну правничу допомогу сплачено у повному обсязі, що підтверджується наступними документами: попереднім розрахунком витрат за Договором № 10/2025 від 10.10.2025 року; рахунком на оплату послуг від 29.05.2025 року; актом наданих послуг від 30.05.2025 року; квитанцією про оплату послуг адвоката за Договором про надання правничої допомоги.

Позивачем ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 16 000 гр. Таким чином, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000 гр.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені витрати на правничу допомогу адвоката. Судове засідання просила провести без її участі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Біличенко В.О. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Шумейко Я.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначив, що просить в задоволенні заяви адвоката Біличенко В.О. просить відмовити в повному обсязі, так як вважає, що в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі, в задоволенні заяви просив відмовити.

Представники третіх осіб Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Служби у справах дітей Хмельницької міської ради у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Суд, вивчивши заяву адвоката Біличенко В.О., перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини задоволено. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1

02.06.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Біличенко В.О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 16 000 гр.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За правилами встановленими ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами оцінки доказів, встановлених ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19, від 12 травня 2021 року у справі №873/79/20).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц).

Суд, з урахуванням вказаних правових висновків вважає, що за своєю правовою природою договір про надання правових послуг укладається лише в інтересах сторін цього договору, а тому в частині розміру понесених стороною витрат він не є обов`язковим для третіх осіб у разі, якщо він виходить поза межі вимог співмірності, які визначені у нормі ч. 4 ст. 137 ЦПК України, яка передбачає, що: розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. З аналізу даної правової норми можна прийти до висновку, що гонорар адвоката може визначатися або у фіксованому розмірі або ж у вигляді погодинної оплати.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю природою відноситься до комплексних договорів, які містять умови договорів про надання послуг та про правове представництво.

Відповідно до ч. 1ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 28.09.2023 у справі 686/31892/19).

Відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/2024 від 10.10.2024 укладеного між адвокатом Біличенко В.О. та клієнтом ОСОБА_1 вбачається, що за правову допомогу Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди Адвоката при наданні правничої допомоги розраховується на підставі витрат на професійну правничу допомогу, складений з рекомендованих ставок, прийнятих Рішенням Ради адвокатів Харківської області №13/1/7 від 21.06.2021 року, але не менше 0,25 мінімальної заробітної плати на день оплати. (п. 4.2 договору).

Як вбачається з заяви про ухвалення додаткового рішення, адвокатом Біличенко В.О. на підтвердження понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на правову допомогу надано наступні документи.

Згідно попереднього розрахунку витрат за договором про надання правничої (правової) допомоги №10/2025 від 10.10.2025, за участь у суді першої інстанції ЦПК (немайновий спір) підлягає сплаті 16 000 гр. Разом з тим, доданий до матеріалів справи договір про надання правової (правничої) допомоги має № - 10/2024 і датований 10.10.2024, у зв`язку з чим, наданий попередній розрахунок не має ніякого відношення до договору про надання правової (правничої) допомоги №10/2024 від 10.10.2024.

Відповідно до рахунку №10/2025 від 29.05.2025 складеного адвокатом Біличенко В.О. та погодженого клієнтом ОСОБА_1 вбачається, що участь адвоката Біличенко В.О. у суді першої інстанції ЦПК (немайновий спір) становить 16 000 гр. Однак наданий рахунок не конкретизований, зокрема не зазначено в якій саме справі брав участь адвокат, в якому суді. Окрім того, не зазначено в рамках якого договору про надання правової допомоги виставлений зазначений рахунок.

Крім того, до заяви долучено акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги №10/2024 від 30.05.2025, складений до договору про надання правової допомоги №10/2024 від 10.10.2025. Разом з тим, доданий до матеріалів справи договір про надання правової (правничої) допомоги має №10/2024 і датований 10.10.2024. Однак аналізуючи опис робіт (наданих послуг) адвокатом, вбачається, що Адвокат надав, а Замовник прийняв послуги з правової допомоги в рамках адміністративної справи, яка буде розглядатись Адміністративним судом Донецької області за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у справі №2/953/4179/24. Тобто адвокатом надано акт приймання-передачі послуг по іншій справі, у зв`язку з чим, інформація, яка міститься в акті виконаних робіт не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, представником позивача не надано належного документального підтвердження витрат на правову допомогу, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 137-141, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Біличенко Віталія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.Л. Шаренко