ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6675/25 Справа № 171/715/24 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
УХВАЛА

16 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розписками,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розписками.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення дії рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року.

Згідно з ч. 4 ст. 359 ЦПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Разом із тим, відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 20.01.2021 справа № 466/5766/13-ц, що не змінена та відступу від якої не було, зазначено, що на законодавчому рівні проводиться розмежування між зупиненням виконання оскаржуваного судового рішення, яке застосовується у випадку, якщо судове рішення підлягає примусовому виконанню, й зупинення дії судового рішення, якщо рішення не передбачає примусового виконання.

Аналізуючи правову позицію Верховного Суду, слід зробити висновок, що у порядку ч. 4 ст. 359 ЦПК України суд апеляційної інстанції може зупиняти дію судових рішень, які не підлягають примусовому виконанню, але не має повноважень вирішувати питання щодо зупинення виконання рішення суду першої інстанції, якщо останнє підлягає примусовому виконанню, оскільки це відноситься до виключної компетенції виконавця на підставі частини 1 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи те, що предметом оскарження у даній справі є рішення суду майнового характеру, яке підлягає примусовому виконанню, підстав для зупинення дії оскаржуваного рішення апеляційним судом не вбачається.

У такому випадку, вразі якщо рішення суду буде пред`явлене стягувачем до примусового виконання, на виконавця законом покладається обов`язок зупинити виконавче провадження за наявності підстав, передбачених в частині першій статті 38 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). При цьому закон не пов`язує реалізацію вказаних повноважень з ухваленням відповідного судового рішення.

Скаржник, як боржник, у разі відкриття виконавчого провадження на підставі оскаржуваного рішення має право звернутись до державного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження, надавши виконавцю постанову апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання про зупинення дії оскаржуваного рішення суду першої інстанції слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 359, 365 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 рок - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: