Ширяївський районний суд Одеської області
11.06.2025 Справа №: 518/977/25 Провадження № 2-о/518/42/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року селище Ширяєве

Суддя Ширяївського районного суду Одеської області Гуржій А.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Чогодарівська сільська рада, Балтський ВДРАЦС у Подільському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) про встановлення фактів проживання однією сім`єю та батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ширяївського районного суду з заявою в порядку окремого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Чогодарівська сільська рада, Балтський ВДРАЦС у Подільському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) про встановлення фактів проживання однією сім`єю та батьківства.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов такого висновку.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Як встановлено положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно зі ст.125 Конституції України та ст.17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України. Він реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ. Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з положеннями Конвенції, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням п.1 ст.6 Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ч. 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

За приписами ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місцем проживання заявника - фізичної особи, за положеннями ст. 128 ЦПК України, визнається адреса місця його проживання чи перебування, зареєстрована у встановленому порядку.

Ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 12 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначається, що місцем зареєстрованого проживання (перебування) особи є житло з присвоєною у встановленому порядку адресою, в якому особа проживає та є зареєстрованою з внесенням відповідної інформації до реєстру територіальної громади.

Для визначення підсудності цивільної справи значення має саме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування.

Отже, за ч. 1 ст. 316 ЦПК України заявники подають заяву про встановлення факту, що має юридичне значення за їх зареєстрованим місцем проживання.

З відповідей Савранської селищної ради Одеської області від 09.06.2025 року №07-05/1919/1509 та ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області від 09.06.2025 року, наданих на відповідні запити суду щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання заявниці вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, справа не підсудна Ширяївському районному суду Одеської області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявниці є: АДРЕСА_1 , суддя, дослідивши і матеріали справи, з метою дотримання правил підсудності, прийшов до висновку про передачу справи за підсудністю та направлення цієї цивільної справи до Савранського районного суду Одеської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 187, 260, 261, 294, 316, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Чогодарівська сільська рада, Балтський ВДРАЦС у Подільському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) про встановлення фактів проживання однією сім`єю та батьківства передати за підсудністю до Савранського районного суду Одеської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Гуржій