Справа № 539/5227/24
Провадження № 2/539/184/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 червня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Терещенка Р. В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав.

Позов обґрунтовано тим, що 23 квітня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві актовий запис № 392. У період спільного проживання у зареєстрованому шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини в актовому записі та в свідоцтві про народження дитини зазначений відповідач. Заочним рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 листопада 2018 року у справі № 690/321/18 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. Спільне проживання сторони припинили. Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 24 вересня 2019 року у справі № 690/302/19 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісяця, починаючи з 15 липня 2019 року і до досягнення сином повноліття. Позивач отримала виконавчий лист щодо стягнутих аліментів та подала його до виконавчої служби за місцем проживання відповідача.

Однак вимог закону відповідач не виконує, участі в утриманні сина не приймає, коштів не надає. Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, проведеним державним виконавцем, заборгованість відповідача по виплаті аліментів станом на 01 листопада 2024 року становить 127 096,77 грн. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, із сином не спілкується, станом його здоров`я та навчанням не цікавиться, жодного разу сина на день народження не привітав.

Позивач приймає активну участь у вихованні свого сина, піклується про нього, створила всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку, задовольняє гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. ОСОБА_1 створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини.

З моменту народження сина та звернення до суду батько життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з ними та приймати участь у його вихованні. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з відповідача понесені судові витрати.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області у поданих до суду клопотаннях вказував, що підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, просив прийняти рішення в інтересах малолітньої дитини за наявними матеріалами.

Рух справи

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2024 року справу № 539/5227/24 передано судді Пилипчуку М. М.

Суд на виконання вимог частини восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) 21 листопада 2024 року звернувся із запитом до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно з відповіддю з Центру надання адміністративних послуг відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, яка надійшла до суду 26 листопада 2024 року, ОСОБА_2 станом на 21 листопада 2024 року знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 26 грудня 2024 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив, витребувано від органу опіки та піклування Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Представник позивача адвокат Терещенко Р. В. 16 грудня 2024 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи в режимі відеоконференції, яка була задоволена ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2024 року.

Виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області 24 грудня 2024 року подав до суду пояснення щодо позову, в яких зазначено, що з метою підготовки висновку органу опіки та піклування щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками Багачевської служби у справах дітей надіслано запит до служби у справах дітей Лубенської міської ради та на адресу реєстрації відповідача щодо причин ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_2 також поінформовано про порядок розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Багачевської міської ради, запропоновано надати пояснення по справі. Наразі відповіді на вказані листи не надійшли. Виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області як орган опіки та піклування не має можливості надати суду письмовий висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підготовче засідання, яке призначено на 26 грудня 2024 року.

У зв`язку з неявкою відповідача та ненаданням третьою особою витребуваних доказів підготовче судове засідання, призначене на 26 грудня 2024 року, відкладено на 21 січня 2025 року.

Виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області 20 січня 2025 року звернувся до суду із заявою, в якій вказував, що не має можливості надати суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просив розгляд справи, призначений на 21 січня 2025 року, провести без участі представника третьої особи, прийняти обґрунтоване рішення за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 січня 2025 року повторно зобов`язано орган опіки та піклування Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області надати письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до наступного підготовного судового засідання; оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13 лютого 2025 року.

Виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області 10 лютого 2025 року звернувся до суду з клопотанням, в якому вказував, що надає суду письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначив, що підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, просив провести підготовче судове засідання 13 лютого 2025 року та подальший розгляд справи без участі представника третьої особи, прийняти рішення в інтересах малолітньої дитини за наявними матеріалами.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі; призначено справу до судового розгляду по суті на 04 березня 2025 року; в судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі; визнано явку позивача та відповідача в судове засідання обов`язковою; клопотання представника позивача про виклик як свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено.

Судове засідання, призначене на 04 березня 2025 року, відкладено на 01 квітня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. Судове засідання, призначене на 01 квітня 2025 року, відкладено на 30 квітня 2025 року для виклику в судове засідання позивача, відповідача та третьої особи.

Виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області 29 квітня 2025 року звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи провести без участі представника третьої особи, прийняти обґрунтоване рішення за наявними матеріалами справи.

30 квітня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для подання додаткових доказів, розгляд справи відкладено на 20 травня 2025 року.

Виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області 06 травня 2025 року звернувся до суду із заявою, в якій вказував, що позовні вимоги підтримує, просив розгляд справи 20 травня 2025 року провести без участі представника третьої особи, прийняти обґрунтоване рішення в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням письмового висновку від 07 лютого 2025 року, а також того факту, що з часу розірвання шлюбу та окремого проживання відповідач не звертався до органу опіки та піклування з приводу визначення способів участі у вихованні сина та призначення днів і годин побачень.

До суду 07 травня 2025 року надійшло клопотання представника позивача про долучення відповіді виконавчої служби № 17.16/57492 та витребування рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року у справі № 754/1933/23 щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно іншого сина від першого шлюбу.

Судове засідання, призначене на 20 травня 2025 року, відкладено на 05 червня 2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи. У судовому засіданні 05 червня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для витребування рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року у справі № 754/1933/23 та ознайомлення з його змістом.

Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за останнім відомим місцем його проживання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Крім того, відповідача викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. Відповідач не подав відзив на позовну заяву.

Суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 24 червня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23 квітня 2016 року серії НОМЕР_1 .

Заочним рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 листопада 2018 року у справі № 690/321/18 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний.

Відповідно до свідоцтва про народження від 27 квітня 2016 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У витязі з реєстру територіальної громади від 24 березня 2023 року № 2023/002468330 зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 26 листопада 2008 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

За змістом довідки про реєстрацію місця проживання особи від 21 червня 2016 року № 80 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ватутінський міський суд Черкаської області 11 жовтня 2019 року видав виконавчий лист № 690/302/19 про стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн, які слід стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 15 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 ; допущено негайне виконання рішення суду в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Державний виконавець Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Куліченко К. М. 06 жовтня 2020 року винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 63199908 щодо примусового виконання виконавчого листа № 690/302/19, виданого 11 жовтня 2019 року.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеного Лубенським відділом Державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області, розмір заборгованості за аліментами боржника ( ОСОБА_2 ) перед стягувачем ( ОСОБА_1 ) за виконавчим листом № 690/302/19, виданим Ватутінським міським судом Черкаської області, станом на 01 листопада 2024 року становить 127 096,77 грн.

За змістом акта обстеження умов проживання від 15 жовтня 2024 року, складеного начальником та головним спеціалістом Служби у справах дітей Виконавчого комітету Ватутінської міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 , проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (заявник, мати ОСОБА_7 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син, учень 3 класу Ватутінської початкової школи Ватутінської міської ради Черкаської області), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (мати заявника, баба ОСОБА_7 , пенсіонер), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (батько заявника, дід ОСОБА_7 , пенсіонер). Сім`я проживає у трикімнатній квартирі з усіма зручностями на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку. Помешкання складається з трьох житлових кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати та туалету. Загальна площа помешкання 60,4 кв. м, житлова площа 58,7 кв. м. Право власності на квартиру зареєстровано на ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Умови проживання задовільні. Кожна кімната облаштована необхідними м`якими та корпусними меблями, предметами побуту, електроприладами. У наявності побутова техніка: телевізор, холодильник, пральна машина та інше. У кухні наявний кухонний гарнітур, обідній стіл, газова плита та інше. У достатній кількості є різноманітні продукти харчування, засоби гігієни, миючі засоби. Санітарний стан помешкання задовільний, в кімнатах чисто, затишно.

В акті обстеження умов проживання від 15 жовтня 2024 року зазначено, що в кімнаті ОСОБА_7 є окреме спальне місце, шафа, учнівський куточок, особисті речі та іграшки хлопчика. Даніїл у достатній кількості має одяг та взуття відповідно віку та сезону, забезпечений засобами гігієни, отримує належне харчування. В користуванні хлопчика є різноманітні розвиваючі ігри, конструктори, книги, мобільний телефон, планшет, комп`ютер, самокат, велосипеді. Стосунки між членами сім`ї доброзичливі, психологічний мікроклімат позитивний. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 допомагають дочці ОСОБА_13 здійснювати догляд за ОСОБА_7 . Під час бесіди ОСОБА_7 охоче спілкувався з членами комісії, показував свою кімнату, розповідав, що у позаурочний час займається в студіях «Супердітки», відвідує уроки англійської та навчається в It школі міжнародного рівня «Академік хакер», також займається легкою атлетикою в спортивній школі. З`ясовано, що шлюб між батьками ОСОБА_7 розірвано у листопаді 2018 року. Батько ОСОБА_7 ОСОБА_2 участі в його вихованні та утриманні не приймає, життям сина не цікавиться. Малолітній ОСОБА_7 має задовільні матеріально-побутові умови проживання. Першочергові потреби ОСОБА_7 забезпечуються у повній мірі. Батько ОСОБА_7 ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов`язку щодо виховання та утримання сина.

Відповідно до інформації про участь батьків у вихованці дитини № 328 ОСОБА_3 (учень 3-Б класу) навчається у Ватутінській початковій школі з першого класу. Мати учня ( ОСОБА_1 ) відповідально відноситься до батьківських обов`язків щодо освітніх потреб сина. Постійно спілкується з класним керівником, відвідує батьківські збори, забезпечує всім необхідним для навчання сина, відгукується на всі прохання і побажання керівника і вчителів. Організовує правильне проведення вільного післяурочного часу, завжди на зв`язку з класним керівником. За відсутності мами, баба ОСОБА_8 відвідує батьківські збори, зацікавлена навчанням та вихованням онука, організовує проведення вільного післяурочного часу. Батько ( ОСОБА_2 ) за час навчання сина не відвідував школу, в межах школи з дитиною не спілкувався. Зі слів ОСОБА_7 та матері, тато з сім`єю не проживає, у вихованні і навчанні сина участі не приймає. З класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся.

Згідно з характеристикою від 14 жовтня 2024 року № 327 ОСОБА_3 (учень 3-Б класу) навчається у Ватутінській початковій школі з першого класу з 01 вересня 2022 року по даний час. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований та працелюбний учень. Хлопець добре усвідомлює обов`язки, цікавиться навчанням, має високий рівень знань з усіх предметів. Учень завжди уважний і активний на уроках, вміє правильно і точно висловити свою думку. Даніїл самостійний та спостережливий. За характером добрий, чесний, щедрий і врівноважений, вміє товаришувати і поважає вчителів. Хлопчик приходить до школи естетично охайним, пропусків без поважних причин не має. В позаурочний час займається в студіях «Супердітки», відвідує уроки англійської та навчається в It школі міжнародного рівня «Академік хакер», займається легкою атлетикою в спортивній школі.

За змістом висновку органу опіки та піклування Багачевської міської ради Черкаської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 07 лютого 2025 року № 423/02-21 під час спільного проживання у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_3 23 квітня 2016 року у відділі ДРАЦС Оболонського районного управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Однак подружнє життя не склалося, ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 змушена була приїхати у місто Багачеве, де проживають її батьки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які підтримали її морально та матеріально. За заявою ОСОБА_1 заочним рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 листопада 2018 року шлюб розірвано, малолітній ОСОБА_7 залишився проживати з матір`ю. У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Ватутінського міського суду Черкаської області із заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 15 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист № 690/302/19, виданий 11 жовтня 2019 року Ватутінським міським судом Черкаської області, перебуває на виконанні Лубенського відділу ДВС у Лубенському районі Полтавської області. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим вказаним відділом ДВС, за період з 15 липня 2019 року ОСОБА_2 жодного призначеного платежу не сплачено. Станом на 01 листопада 2024 року розмір заборгованості за аліментами становить 127 096,77 грн. Таким чином, ОСОБА_2 вимог закону не виконує, участі в утриманні сина не приймає.

У висновку Органу опіки та піклування Багачевської міської ради Черкаської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 07 лютого 2025 року № 423/02-21 вказано, що у своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні сина, не спілкується з ним, не цікавиться здоров`ям та навчанням, взагалі самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Під час відвідування сім`ї ОСОБА_1 за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , 15 жовтня 2024 року встановлено, що малолітній ОСОБА_7 проживає у задовільних умовах, перебуває на утриманні матері. Допомогу у вихованні ОСОБА_7 надають дід та баба по лінії матері. ОСОБА_7 охоче спілкувався з членами комісії, розповів про зайнятість в позаурочний час, про свої уподобання. ОСОБА_14 пояснив, що батька ОСОБА_15 майже не пам`ятає, він не приїздив до нього і не телефонував, не вітав з святами і днем народження. Факт ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків підтверджує адміністрація початкової школи, в якій у 3-му класі навчається ОСОБА_7 . Згідно з інформацією навчального закладу від 14 жовтня 2024 року за час навчання ОСОБА_16 не виходив на зв`язок з класним керівником, на батьківські збори не з`являвся. Під час підготовки питання до розгляду на засіданні комісії, з метою з`ясування причин ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків до служби у справах дітей Лубенської міської ради Полтавської області було направлено письмовий запит. Відповідно до листа від 14 січня 2025 року спеціалістами Служби спільно з соціальним фахівцем мобільної бригади БФ «Посмішка» та інспектором сектору ювенальної превенції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області 07 січня 2025 року було відвідано помешкання за адресою реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів мешканців квартири з`ясовано, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає, відомості про нове місце його проживання невідомі. З метою інформування ОСОБА_2 про порушене ОСОБА_1 питання та порядок розгляду спорів між батьками, а також з`ясування причин ухилення від виконання батьківських обов`язків на адресу реєстрації ОСОБА_2 було надіслано рекомендований лист. Однак, після закінчення терміну зберігання лист повернувся, про що наявна довідка Укрпошти. За результатами проведеної роботи питання було винесено на чергове засідання комісії, яке відбулось 03 лютого 2025 року. Під час засідання членами дорадчого органу було проаналізовано інформацію, що стосується справи. Враховуючи факт тривалого ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина ОСОБА_7 , невиконання вимог чинного законодавства, передбачених частиною другою статті 141, частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України (далі СК України), статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», а також наявність та обґрунтованість підстав для позбавлення батьківських прав відповідно до частини другої статті 164 СК України, членами комісії прийнято рішення щодо надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Керуючись інтересами малолітньої дитини, враховуючи вказане рішення комісії, орган опіки та піклування Багачевської міської ради Черкаської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з повідомленням Служби у справах дітей Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 14 січня 2025 року № 01-19/28 спеціалістами Служби у справах дітей спільно з соціальним фахівцем мобільної бригади Благодійного фонду «Посмішка UА» та інспектором сектору ювенальної превенції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області 07 січня 2025 року був здійснений рейд за адресою, зазначеною у листі: АДРЕСА_3 . Зі слів мешканців цієї квартири з`ясовано, що ОСОБА_2 за вказаною адресою давно не проживає, нове місце його проживання їм невідомо.

Відповідно до листа Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 11 грудня 2020 року № 17.16/57492 у Лубенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває на виконанні виконавче провадження № 63199908 з примусового виконання виконавчого листа № 690/302/19 від 11 жовтня 2019 року, виданого Ватутінським міським судом Черкаської області, про стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн, які слід стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 15 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 ; допущено негайне виконання рішення суду в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць. Державним виконавцем 06 жовтня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Направлено сторонам за вихідним № 17.16/46097. 06 жовтня 2020 року, 10 грудня 2020 року державним виконавцем з метою з`ясування майнового стану боржника, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», направлено запити до реєструючих органів. Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нерухомість за боржником не реєстрована. Згідно з інформаційною довідкою Головного управління Держпродспоживслужби у Полтавській області та ТЦС 5343 майна за боржником не зареєстровано. За змістом інформаційної довідки Державної фіскальної служби України за боржником не значаться відкриті рахунки у банківських установах. Відповідно до інформаційної довідки Пенсійного фонду України ОСОБА_2 на обліку не перебуває та не отримує ніякого виду пенсії. 20 жовтня 2020 року, 18 листопада 2020 року державним виконавцем з метою перевірки майнового стану здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, та встановлено що майна, на яке за законом можливо здійснити стягнення на момент перевірки, не виявлено. 10 грудня 2020 року державним виконавцем винесено постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних боржника та стягувача, а саме внесення виправлення до прізвища. Направлено сторонам за вихідними № 17.16/57288, № 17.16/57295. 10 грудня 2020 року державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, які шляхом накладення електронного цифрового підпису направлено до АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Унвіерсал Банк», АТ «Оксі Банк», ПАТ «Таскомбанк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАО «Банк Восток». Згідно з наданими відповідями рахунки у боржника в АТ «Оксі Банк», ПАТ «Таскомбанк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАО «Банк Восток», АТ «Унвіерсал Банк» відсутні. На рахунку в АТ КБ «ПриватБанк», на який накладено арешт, недостатньо коштів для виконання даної постанови. 11 грудня 2020 року державним виконавцем направлено вимогу до АТ КБ «ПриватБанк» для надання інформації про номери відкритих рахунків та залишок коштів на рахунках. Станом на 11 грудня 2020 року заборгованість по стягненні аліментів по даному виконавчому документу у межах суми платежу за один місяць становить 2 000 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року у справі № 754/1933/23 позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Свідок ОСОБА_4 надала суду показання про те, що знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (позивач познайомила свідка з відповідачем у місті Багачеве у 2015 році). ОСОБА_4 зазначила, що перебуває у добрих відносинах з позивачем (є кумою, хрестила старшого сина ОСОБА_18 від першого шлюбу). Відповідач є просто знайомим, як чоловік куми. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружилися, у них народився син ОСОБА_3 . Останній раз бачила відповідача, коли ОСОБА_19 не було і одного року. Після народження ОСОБА_3 позивач почала працювати, оскільки батько не забезпечував родину. Вказувала, що після розлучення сторін не бачила відповідача, не зустрічалася з ним, до розлучення сторони проживали у місті Києві (точної адреси не знає, в гості до них не приїжджала), вони приїжджали до батьків у місто Багачеве, де їх і бачила. Зазначила, що їй не відомо, щоб відповідач приїжджав у місто Багачеве після розлучення з позивачем.

На запитання представника позивача свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що батько не спілкується з дитиною та не допомагає йому. Уточнила, що їй не відомо про те, що батько спілкується з дитиною, утримує та домагає їй. Вказувала, що не зустрічала відповідача жодного разу. Батько не виконує батьківські обов`язки, так як він тут (у місті Багачеве) не буває. Зазначала, що сумнівається у тому, що позивач чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні із сином (думає, що не перешкоджає). Дитина позивача від першого шлюбу свідкується з батьком, а ОСОБА_3 не спілкується з батьком. Стверджувала, що ОСОБА_2 знає, що у нього розірваний шлюб із ОСОБА_1 , він не хотів розлучення. Пояснила, що відповідачу відомо про наявність у нього сина та про те, що з нього стягуються аліменти. Вказувала, що про ці обставини їй відомо від ОСОБА_1 , а також сама бачила, що батько не виховує сина.

Свідок ОСОБА_5 надала суду показання про те, що проживає у квартирі АДРЕСА_4 , знайома зі сторонами у справі, перебуває з позивачем у дружніх стосунках (з матір`ю позивача раніше працювала разом). З відповідачем спілкувалася у 2015 році, коли сторони у справі уклали шлюб. Зазначила, що була сусідом сторін у справі, коли вони одружилися (коли вони приїжджали у гості до батьків, вони проживали у місті Києві), і зараз є сусідом позивача (проживають в одному будинку). Останній раз спілкувалася з відповідачем у 2019 році. Вихованням ОСОБА_3 займається баба та дід, також позивач приїжджає, а батька ніколи не бачила з 2019 року і з ним не зустрічалася. Хлопчик загалом знаходиться під опікою баби, вона водить його до школи і на додаткові заняття. Матір приїжджала з міста Києва, проте давно її не бачила, так як у неї свої обставини (вона перебуває на службі у ЗСУ). Матір також весь час займається вихованням сина.

На запитання представника позивача свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що батько знає, де проживає його дитина, раніше він був за адресою проживання баби (після 2019 року його не було). Баба і матір ОСОБА_3 не чинили перешкоди відповідачу у спілкуванні із сином. Батько жодного разу не водив сина в дитячий садок та до школи. Батько не утримував сина, не дарував подарунки, він взагалі не спілкується з дитиною. Стверджувала, що про зазначені у судовому засіданні обставини відомо достовірно, зокрема зі слів баби.

Опитаний у судовому засіданні у присутності практичного психолога ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив суду, що ходить у третій клас, у школі подобається, додатково займається легкою атлетикою, англійською мовою та IT навчанням. Зазначив, що проживає з бабою та дідом, з мамою наразі не проживає, сумує за мамою, мама рідко приїжджає. Вказував, що не пам`ятає тата, мама і баба нічого не розказували про тата. На запитання суду ОСОБА_3 пояснив, що баба трішки підказувала, що потрібно говорити у судовому засіданні. У подальшому ОСОБА_3 зазначив, що баба казала, що потрібно говорити правду. Тато в школу не приходив, на свята не приїжджав, на день народження не вітав, подарунки не дарував.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_1 суду пояснила, що проживає у квартирі АДРЕСА_5 , наразі проходить військову службу не за місцем проживання (з 16 червня 2022 року перебуває у ЗСУ). Вказувала, що останні два роки ОСОБА_3 опікуються її батьки (дід і баба); після розлучення та стягнення аліментів з відповідачем стосунки не підтримує (не спілкується з 2019 року, після звернення до суду про стягнення аліментів); де він (відповідач) не знає; знає, що він (відповідач) після розлучення поїхав до своїх батьків у місто Лубни Полтавської області; відповідач на зв`язок не виходить, не цікавиться життям дитини взагалі. Зазначила, що розлучилася з відповідачем, а через рік почала стягувати з нього аліменти. Після розлучення у 2018 року відповідач не цікавився життям дитини. До розлучення сторони проживали у місті Києві. ОСОБА_1 пояснила, що відповідач не надавав жодної допомоги, тому у 2019 році звернулася до суду щодо стягнення аліментів, після цього (після 2019 року) жодного разу з відповідачем не спілкувалася. Після 2019 року відповідач із сином жодного разу не спілкувався і не намагався спілкуватися. У період перебування сторін у шлюбі (до 2018 року) син ( ОСОБА_3 ) проживав з батьками ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ). Коли проживали разом у шлюбі, відповідач відносно допомагав утримувати сина. Зазначила, що з 2018 року проживала з сином ( ОСОБА_3 ) у своїх батьків у місті Багачеве Черкаської області, два рази в місяць виїжджала за межі вказаного населеного пункту на роботу (зміна приблизно тиждень). Відповідача потрібно позбавити батьківських прав, оскільки він взагалі не піклується дитиною (не утримує її), його не цікавить виховання дитини, як вона росте, чим вона займається, а також, щоб дитина знала, що у неї немає батька. Стверджувала, що у неї немає жодної інформації щодо засобів зв`язку з відповідачем, спільні знайомі відсутні, з батьками відповідача не спілкується.

На запитання представника позивача ОСОБА_1 суду пояснила, що ОСОБА_2 відомо про розірвання шлюбу, наявність у нього малолітньої дитини і стягнення з нього аліментів, проте аліментів він не платив. Вказувала, що не чинила відповідачу перешкод у спілкуванні з дитиною. Стверджувала, що відповідач не має відношення до виховання, утримання та навчання сина.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

У цьому спорі ставиться питання про позбавлення батька батьківських прав.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.

При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому законом.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Суд звертає увагу на те, що підстави для позбавлення батьківських прав, закріплені в статті 164 СК України, є вичерпними, і жодні інші обставини не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав одного з батьків.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач як підставу для позбавлення батьківських прав зазначила ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення права дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції про права дитини (далі Конвенція)).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) виробив дві умови, які необхідно брати до уваги при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України»).

Більш широкий підхід виробив Комітет ООН з прав дитини в Зауваженнях загального порядку № 14 (2013) «Про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню її інтересів (пункт 1 статті 3)», який був імплементований і в практику Верховного Суду.

Так, Комітет звернув увагу на те, що при оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини необхідно враховувати такі елементи: погляди дитини; індивідуальність дитини; збереження сімейного оточення і підтримання відносин; піклування, захист і безпеку дитини; вразливе становище; право дитини на здоров`я; право дитини на освіту. Перелік таких елементів не є вичерпним і залежно від конкретної ситуації певний елемент може переважати над іншим.

Підхід Комітету ООН з прав дитини може слугувати алгоритмом для оцінки та визначення якнайкращих інтересів дитини, за якими належить діяти в такому порядку: по-перше, з урахуванням конкретних обставин справи слід визначити, в чому полягають відповідні елементи оцінки найкращих інтересів, наповнити їх конкретним змістом і визначити значимість кожного з них у співвідношенні з іншими; по-друге, з цією метою необхідно слідувати правилам, що забезпечують юридичні гарантії та належну реалізацію цього права.

Наступним важливим елементом у такій категорії справ є оцінка того, яким чином було забезпечено право дитині висловити свою думку і якою мірою вона була взята до уваги.

При розгляді спорів, пов`язаних із захистом прав дитини, в судовому рішенні необхідно наводити мотиви врахування (неврахування), які стосуються: того, як враховувались якнайкращі інтереси дитини, які елементи, залежно від специфіки спору, брались до уваги для визначення їх змісту; того, чи враховано думку дитини або чи наведено підстави її неврахування; оцінки висновку органу опіки та піклування або причин, що зумовили неможливість отримання такого висновку; відповіді на твердження про застосування домашнього насильства; залежно від обставин конкретної справи рівня розвитку дитини, соціально-психологічних рис дитини, умов її проживання та навчання, безпеки, ситуації в сім`ї і взаємовідносин з дорослими тощо.

Верховний Суд у постанові від 14 березня 2025 року у справі № 527/955/24 наголошував, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Суд враховує, що між інтересами дитини та інтересами сторін у справі повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів сина, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами сторін у справі.

У спірних правовідносинах суд на перше місце поставив «якнайкращі інтереси дітей».

Суд підкреслює, що доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача.

У цій справі суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. До суду не подано належних та допустимих доказів свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав.

Підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав відсутні, позбавлення його батьківських прав щодо сина, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дітей на їх виховання, захист їх інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків на краще неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків (постанова Верховного Суду від 12 березня 2025 року у справі № 175/4987/23).

Відповідно до статті 19 СК України при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер, а тому не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного з батьків батьківських прав.

Передбачена частинами четвертою і п`ятою статті 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами.

Суд відповідно до приписів частини шостої статті 19 СК України не погодився з висновком органу опіки та піклування, оскільки він не є достатньо об`єктивним та обґрунтованими.

Висновок органу опіки та піклування фактично зводиться до викладу змісту позовних вимог та обставин щодо неучасті батька у вихованні сина, водночас не зазначено щодо причин ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків.

Суд враховує, що висновки органів опіки та піклування мають рекомендаційний характер та не є обов`язковими для суду, який оцінює всі надані докази в сукупності.

Висновок органу опіки та піклування не містить відомостей, які об`єктивно характеризують відповідача як особу, що не здійснює своїх батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування не надав належної оцінки причинам ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Висновок органу опіки та піклування не містить переконливих доводів щодо доцільності позбавлення матері батьківських прав, з огляду на те, що у ньому відсутні відомості щодо наявності виключних обставин, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, чи наявності з боку батька загрози для сина, його здоров`я та психічного розвитку. Висновок не містить доводів щодо відповідності застосування такого крайнього заходу інтересам дитини та необхідності у такий спосіб захисту його прав. При цьому судом враховано, що засідання комісії (складення відповідного висновку) було проведено за відсутності відповідача, відомостей про його належне повідомлення про проведення відповідного засідання (складення відповідного висновку) матеріали справи не містять.

Очевидно, що сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини. Простої бездіяльності з боку батька (матері) недостатньо для того, щоб зробити висновок про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити його батьківських прав. Навіть якщо припустити, що саме бездіяльність батька (матері) призвела до розриву зв`язків між ним та його донькою (сином), а не будь-яке ймовірне батьківське відчуження або психологічні маніпуляції над дитиною з боку її матері (батька), то ця обставина не є достатньою для позбавлення батька (матері) батьківських прав. Діти мають право на врахування їхньої думки і на те, щоб бути заслуханими з питань, що торкаються їх інтересів. Зокрема, в силу того, як із спливом часу діти стають більш зрілими і здатними сформулювати свою думку, суди повинні належним чином враховувати їх погляди і почуття, а також їх право на повагу до їхнього особистого життя. Водночас їх погляди необов`язково залишаються незмінними, і їх заперечення, яким слід надавати належного значення, необов`язково є достатніми для того, щоб превалювати над інтересами батьків, особливо щодо того, що стосується регулярного спілкування зі своєю дитиною. Вочевидь право дитини на висловлення своєї думки не потрібно тлумачити як фактичне надання дітям безумовного права вето без аналізу будь-яких інших факторів або без проведення оцінки для визначення їхніх найкращих інтересів (постанова Верховного Суду від 04 квітня 2024 року в справі № 553/449/20).

Право дитини бути заслуханою є базовою гарантією Конвенції (стаття 12).

Комітет ООН з прав дитини підкреслив, що в статті 12 не встановлюється будь-якого вікового обмеження щодо права дитини висловлювати свої погляди і вона не заохочує держави-учасники до введення в законодавстві або на практиці вікових обмежень, які б ущемляли право дитини бути почутою, з усіх питань, які стосуються її інтересів.

Думка дитини може бути висловлена: у письмових доказах (висновках органів опіки та піклування, спеціалістів тощо); електронних доказах (відео-, аудіоматеріалах); висновках психологічної експертизи; показаннях самої дитини, присутньої в залі судового засідання або з використанням режиму відеоконференції.

Суд враховує висловлену дитиною думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків.

Думка дитини не є для суду абсолютною і не позбавляє суд можливості ухвалити рішення всупереч такій думці.

Суд також звертає увагу, що думка дитини не є для суду абсолютною і не позбавляє суд можливості ухвалити рішення всупереч такій думці.

Водночас надані у судовому засіданні пояснення дитини не дозволяють одночасно стверджувати, що свідоме ухилення батька від виконання своїх обов`язків негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання. Пояснення ОСОБА_3 (про те, що він проживає з дідом і бабою, мама приїжджає рідко, батька не пам`ятає, тато в школу не приходив, на свята не приїжджав, на день народження не вітав, подарунки не дарував) не може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому ОСОБА_3 суду також пояснив, що баба трішки підказувала, що потрібно говорити у судовому засіданні.

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом не встановлено, а позивачем не доведено обставин, які б свідчили про те, що відповідач свідомо (умисно) не бажає спілкуватися із сином та брати участь у його вихованні, остаточно і свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. При цьому судом надано відповідну оцінку зібраним у справі доказам та показанням свідків.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23 та інші).

Той факт, що на даний час ОСОБА_2 проживає окремо від сина, не свідчить безумовно про те, що батько дитини не бажає брати участь у його утриманні та вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. При цьому судом враховано, що до суду не подано належних та допустимих доказів, які свідчать про обізнаність відповідача про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів. Водночас і під час розгляду цього спору направлена за останньою відомою адресою місця проживання відповідача судова кореспонденція повернулася до суду без доказів вручення. Викликають й обґрунтовані сумніви доводи позивача про те, що їй не відомі жодні засоби зв`язку з відповідачем, його батьками, а також відсутність жодних спільних знайомих, враховуючи факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі та спільне проживання протягом тривалого проміжку часу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд провів аналіз усієї сімейної ситуації та цілого ряду факторів, зокрема емоційного, психологічного та матеріального характеру, і здійснив оцінку інтересів кожної особи, піклуючись про те, щоб рішення було найкращим для дитини.

Водночас безпідставним є посилання представника позивача як на підставу для задоволення позовних вимог у цій справі на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року у справі № 754/1933/23, яким позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки в указаному рішенні не встановлено обставин (відсутні висновки) щодо належного (неналежного) виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків позбавлення батьківських прав слід вирішувати у контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо (постанова Верховного Суду від 05 березня 2025 року у справі № 336/1230/23).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

Позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії»).

Суд, з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, дійшов висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його сина за встановлених судом обставин не буде ґрунтуватися на суттєвих і достатніх причинах у контексті прецедентної практики ЄСПЛ.

Суд наголошує, що особистісні непорозуміння між сторонами у справі не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки в рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами сторін у справі.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а позивач не надала достатніх, належних і допустимих доказів, які свідчили б про наявність виключних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, що відповідатиме основним інтересам дитини, зокрема збереженню його зв`язку з рідним батьком.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем і третьою особою до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Багачевської міської ради Черкаської області (місцезнаходження: Черкаська область, Звенигородський район, місто Багачеве, проспект Дружби, 8; ЄДРПОУ 04060832).

Суддя М. М. Пилипчук