Справа № 466/4923/25
Провадження № 2-з/466/53/25
У Х В А Л А

судового засідання

30 травня 2025 р. м.Львів

Шевченківський районний суд міста Львова

в складі: головуючого-судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Пукшина А.В.,

справа № 466/4923/25,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний нотаріус Віблий Любомир Зіновійович про встановлення батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

23.05.2025 позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, в якому просить: - встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

- внести зміни в актовий запис №2182 про народження ОСОБА_4 , складений 06 червня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, та актовий запис №5941 про народження ОСОБА_5 , складений 20 грудня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, в частині відомостей про батька, зазначивши батьком цих дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , інші відомості залишити без змін.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить:

1. Встановити заборону приватному нотаріусу Львівського районного нотаріального округу Віблому Любомиру Зіновійовичу, (Номер свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 5878, пошт.інд. 81131, Львівський район, с.Солонка, вул. Центральна,1) видавати на ім`я будь-яких осіб свідоцтва про право власності на спадщину в межах процедури оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_3 , (ІПН: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 )

2. Накласти арешт на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , а саме:

1) земельну ділянку :03:001:0707;

2) житловий будинок: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36;

3) земельну ділянку :08:001:0252;

4) земельну ділянку :08:001:0253;

5) житловий будинок: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1;

6) грошові кошти, що знаходяться на рахунках у банківських установах;

7) транспортні засоби та все інше рухоме та нерухоме майно.

Заява мотивована тим, що вона звернулася до суду з позовом про встановлення факту батьківства, оскільки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 є біологічним батьком її неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Встановлення факту батьківства необхідно їй для прийняття спадщини неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка відкрилася після смерті їх батька та складається з:

1) земельної ділянки :03:001:0707;

2) житлового будинку: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36;

3) земельної ділянки :08:001:0252;

4) земельної ділянки :08:001:0253;

5) житлового будинку: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1,

6) грошових коштів, що знаходяться на рахунках у банківських установах;

7) транспортних засобів та всього іншого рухомого та нерухомого майна.

Як діти померлого спадкодавця, після відкриття спадщини оформити свої спадкові права на вказані об`єкти нерухомості не змогли. Натомість, неповнолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 спадщину не прийняли, оскілки в реєстраційних документах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не був записаний їх батьком.

Заявник вважає, що вищезазначене спадкове майно, яке є власністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути відчужене на користь третіх осіб, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити, утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Розглянувши заяву, суд встановив таке.

23.05.2025 позивач ОСОБА_1 через електронний суд, звернулася до суду з позовом, в якому просить: встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та внести зміни в актовий запис народження дітей.

Одночасно з поданням позовної заяви, подана заява про забезпечення позову.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п.4, 10) роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з наданої суду Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником всього нерухомого майна, на яке накладено арешт, вказаний ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомостей про те, що все арештоване майно належить відповідачці та/або підлягає їй передачі, в матеріалах справи немає.

Окрім того, предметом спору за позовними вимогами позивачки є встановлення батьківства ОСОБА_3 щодо дітей позивачки, однак, жодних майнових вимог, в тому числі й з приводу зазначеного майна та/або грошових коштів, у даній справі не заявлено.

Також необхідно зазначити, що навіть немайнові вимоги позивачки не заявлені в даній справі відносно майна, на яке вона просила накласти арешт та щодо якого встановити заборону на вчинення дій порядку забезпечення свого позову.

Суд вважає безпідставними доводи сторони позивача про те, що невжиття вказаних видів забезпечення позову ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки вжиті заходи забезпечення позову повинні забезпечувати виконання майбутнього рішення саме в тій справі, в якій вони застосовуються, а також ефективний захист та поновлення прав позивача, про захист та поновлення яких позивач звертається до суду саме в даній справі, а не будь-якій іншій.

Так, зокрема, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 у справі №910/1040/18 зазначено, що коли позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

В даній справі позивачка звернулась до суду лише з позовними вимогами немайнового характеру, зокрема, про встановлення факту батьківства спадкодавця відносно її дітей, який у даному судовому провадженні не пов`язується з вирішенням питання про долю спадкового майна та/або оспорюванням права відповідачки на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 .

Отже, предметом даного спору є лише встановлення юридичного факту з метою реалізації в майбутньому прав, зокрема, тих, які пов`язані із спадковим майном.

Окрім того, відомостей про те, що обтяжене майно належить відповідачці та/або підлягає передачі їй, в матеріалах справи немає, відтак, відсутні підстави для обгрунтованого припущення про можливість розпорядження відповідачкою спадковим майном у спосіб його відчуження іншим особам.

Тому, враховуючи, що предметом даного спору є лише немайнові вимоги, а від вжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на спадкове майно, яке не належить на праві власності відповідачці, та/або встановлення заборони на вчинення нотаріальних дій щодо спадкового майна, абсолютно не залежить виконання рішення та/або ефективний захист/поновлення прав позивача за наслідками розгляду даної справи в межах одного цього судового провадження, суд приходить висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивачка у своїй заяві, тому слід відмовити у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149,150,153, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви від 23.05.2025 року ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний нотаріус Віблий Любомир Зіновійович про встановлення факту батьківства - відмовити.

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Дані про боржника: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: П. С. Невойт