справа №732/1600/24
провадження № 2/732/326/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Бойко А. О., у присутності секретаря судового засідання Пінчук С. М.,

розглядаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) до Агропромислового кооперативу «Старосільський» (юридична адреса: вул. Дніпрова, 7, селище Відрадне Запорізького району Запорізької області, ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009» (юридична адреса: вул. О. Молодчого, 44, м. Чернігів, 14013, ) про дострокове розірвання договору оренди землі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до Агропромислового кооперативу «Старосільський» про дострокове розірвання договору оренди землі, у якому просив достроково розірвати договір оренди землі, зареєстрований 24 липня 2013 року, укладений між ним та АПК «Старосільський», предметом якого є земельна ділянка площею 4,9511 га, кадастровий номер :05:000:0201, яка розташована на території Андріївської сільської ради Городнянського (зараз Чернігівського) району Чернігівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та просила припинити речове право право оренди вказаної земельної ділянки, яке зареєстровано у встановленому законом порядку за АПК «Старосільський». Крім цього, позивач просив вирішити питання судових витрат.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024 справу передано для розгляду судді Карпинській Н. М.

Ухвалою суду від 13.11.2024 залучено у справі за позовом ОСОБА_1 до АПК «Старосільський» про дострокове розірвання договору оренди землі в якості співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009».

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2025 року цивільну справу №732/1600/24 (провадження №2/732/33/25) за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу «Старосільський», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009» про дострокове розірвання договору оренди землі передано на розгляд за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 12 травня 2025 року ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2025 року у справі № 732/1600/24 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Після повернення з апеляційного суду справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 справу передано для розгляду судді Бойко А. О.

Ухвалою судді від 27 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві міститься письмове клопотання позивача з проханням розглянути справу без його участі.

Відповідач АПК «Старосільський» і арбітражний керуючий АПК «Старосільський» Кучак Ю. Ф., відповідач ТОВ «Агроальянс-2009» про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, представники відповідачів у судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявні довідки про доставку електронного документу в електронні кабінети одержувачів.

Відзивів на позов від відповідачів до суду не надійшло.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та додані матеріали, суд вказує таке.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами у різних юрисдикціях.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII (далі КУзПБ).

Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення, реалізувати свої права і отримати задоволення своїх вимог. Такий висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17 (провадження № 14-178цс19); від 12.06.2019 у справі № 289/233/18 (провадження № 14-171цс19); від 19.06.2019 у справі № 289/718/18 (провадження № 14-126цс19); від 19.06.2019 у справі № 289/2210/17 (провадження № 14-129цс19); від 03.07.2019 у справі № 289/2204/17 (провадження № 14- 246цс19).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Частина 2 ст. 7 КУзПБ визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги щодо майна боржника. Виключень з цього правила не передбачено.

Таким чином, розгляд усіх спорів, які визначені ч. 2 ст. 7 КУзПБ, щодо боржника у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та в межах такої справи. Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Зазначену вище правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19), від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17 (провадження № 12-160гс19).

Аналіз статті 7 КУзПБ дає підстави дійти висновку, що до юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, віднесені не тільки майнові, а й немайнові спори, що виникають як з приватних, так і з публічних правовідносин, у яких стороною є боржник.

Суд зазначає, що в межах цього позову розглядається спір щодо дострокового розірвання договору оренди землі, укладеного між позивачем та АПК «Старосільський», щодо якого на розгляді в Господарському суді Запорізької області перебуває справа про банкрутство.

Судом встановлено, що відповідач АПК «Старосільський» є юридичною особою, яку постановою Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 по справі № 908/1114/24 визнано банкрутом.

З урахуванням викладеного, цей спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Слід зазначити, що Чернігівський апеляційний суд у своїй постанові від 12 травня 2025 року, скасувавши ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2025 року у справі №732/1600/24 вказав, що суд першої інстанції правильно встановив, що належним судом у даній справі є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд вважає необхідним задовольнити заяву представника відповідача та закрити провадження у справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарських судів.

Керуючись ст. 247, п. 1 ч. 1 ст. 255, статтями 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу «Старосільський», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009» про дострокове розірвання договору оренди землі, закрити.

Роз`яснити позивачу, що його позов до Агропромислового кооперативу «Старосільський», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009» про дострокове розірвання договору оренди землі, належить до юрисдикції Господарського суду Запорізької області (адреса: 69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена і підписана 20.06.2025.

Суддя А. О. Бойко