Справа № 738/869/25
№ провадження 2/738/334/2025
Рішення

іменем України

16 червня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Куліш В. О., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.

17 квітня 2025 року до Менського районного суду Чернігівської області через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла позовна заява ТОВ «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 21 жовтня 2022 року між ТОВ «Лінеура України» та ОСОБА_1 укладений Договір № 3228683 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору, шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до якого, ОСОБА_1 наданий кредит у сумі 5 200,00 грн. 28 листопада 2023 ТОВ «Лінеура України» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») уклало договір факторингу № 01.02-77/23, відповідно до умов якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 3228683 від 21 жовтня 2022 року. Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 31 630,88 грн. Позивач, посилаючись на статті 525-526, 530, 599, 610-612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, статті 4, 5, 19, 29, 43, 175, 177, 184 ЦПК України, просить: стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа фінанс» заборгованість за Договором № 3228683 від 21 жовтня 2022 року в розмірі 31 630,88 грн та судові витрати.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був викликаний до суду через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України.

3.Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд встановив, що 21 жовтня 2022 року між ТОВ «Лінеура України» та ОСОБА_1 укладений Договір № 3228683 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Відповідно до зазначеного договору, ТОВ «Лінеура Україна» надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5 200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Інші істотні умови договору: строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентівкожні 30 днів, стандартна процентна ставка1,99 % в день, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою 42 452,80 грн, зазначено рахунок позичальника НОМЕР_1 . Також відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, яким визначені умови надання кредиту (арк. с. 9-21).

Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 8095-0403 від 04 березня 2024 року, успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта - 21 жовтня 2022 року о 01 годині 16 хвилин на суму 5 200,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 173890236, призначення платежу «зарахування 5 200,00 грн на карту НОМЕР_1 » (арк. с. 33).

Зазначені реквізити банківської карти в повідомленні співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними ним у Договорі № НОМЕР_2 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21 жовтня 2022 року.

Згідно із розрахунком заборгованості за Договором № 3228683 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21 жовтня 2022 року, заборгованість ОСОБА_1 складає: 5 200,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 26 430,88 грн - заборгованість за відсотками по кредиту, загальна сума заборгованості 31 630,88 грн (арк. с. 28-32).

Таким чином встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору.

28 листопада 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладений Договір факторингу № 01.02-77/23 у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (арк. с. 34-42).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-77/23 від 28 листопада 2023 року та Витягу з реєстру боржників № 1, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 31 630,88 грн, з яких заборгованість по тілу в розмірі 5 200,00 грн, заборгованість по відсотках в розмірі 26 430,88 грн (арк. с. 43-45).

25 березня 2024 року змінено назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (арк. с. 46).

4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд встановив, що 21 жовтня 2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладений Договір № 3228683 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі шляхом надсилання позикодавцем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування кредитом.

У договорі сторони погодили всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування позикою, розміру і типу процентної ставки.

Відповідач не подав докази, які б підтвердили виконання ним умов договору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 3228683 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 31 630,88 грн.

Також суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 2 422,40 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 263 265, 280, 282 ЦПК Укpаїни, суд

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» 31 630,88 заборгованості за Договором № 3228683 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21 жовтня 2022 року.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» 2 422,40 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальність «Свеа фінанс», місцезнаходження місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6З, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37616221.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя О.Я. Парфененко