Справа № 214/6746/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 квітня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом та встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника, звернувся до суду із зазначеним позовом та згідно уточнених позовних вимог просить суд встановити факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між сином та матір`ю, а також надати позивачу додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він пропустив установлений законом строк для прийняття спадщини та у зв`язку з цим отримав від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дацка Я.О. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак позивач вважає, що він пропустив установлений законом строк з поважних причин, оскільки після смерті його матері у країні діяли введені з 12 березня 2020 року, тобто ще до її смерті та неодноразово продовжені Постановами Кабінету Міністрів України, карантин та запровадженні обмежувальні протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а в подальшому, з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 було введено воєнний стан, який діє і до цього часу та, у зв`язку з тим, що позивач ще у грудні 2020 року був обраний головою Саксаганської районної у місті ради, особисті майнові інтереси в такі важкі для країни, міста та району часи, не перебували в зоні його необхідних пріоритетних для виконання питань та завдань. Окрім того, позивач зазначає, що у свідоцтві про смерть його матері та в всіх інших документах її ім`я записано як « ОСОБА_4 », тоді як у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження позивача, ім`я його матері зазначено як « ОСОБА_5 » та через виявлену відмінність написання ім`я матері позивач вимушений був також просити суд встановити факт родинних відносин.

Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу за відсутності сторони позивача.

Представник виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду.

Представник Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Мережено Апостолівського району Дніпропетровської області.

Як убачається зі змісту позову та матеріалів справи, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належного їй за життя майна, зокрема, земельної ділянки 1,4400 га, земельної ділянки 1,2600 га, та земельної ділянки 0,1900 га, які розташовані на території Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, садового будинку з господарчими та побутовими будівлями у садівничому товаристві «Лісок», буд. 6, із земельною ділянкою за цією ж адресою.

З метою прийняття зазначеної спадщини, позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дацка Я.О. за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав постанову відмову у вчиненні нотаріально дії на тій підставі, що ним пропущений встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України, ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Так, згідно відомостей повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №4 від 12.07.2024 року, 25 травня 1968 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Озера Коростишівського району Житомирської області та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Мережено Апостолівського району Дніпропетровської області, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Згідно відомостей повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №4 від 12.07.2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьком якого зазначений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а матір`ю зазначена ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому підставою запису відомостей про батька зазначений запис акта про шлюб від 25.05.1968 року.

Разом з тим, як убачається із свідоцтва про право власності, виданого 09 жовтня 2012 року державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М., було посвідчено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно із свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 25 травня 1968 року, є пережившою дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу.

Отже, факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 як сином та матір`ю, підтверджується документами, копії яких є в матеріалах справи, що вказує на наявність технічної помилки при внесенні відомостей про матір позивача у Державний реєстр актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, що надає суду можливість та підстави для встановлення факту родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 , а саме визнання того, що позивач є сином ОСОБА_3 , що, в свою чергу, має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне для подальшої можливості оформлення документів на спадщину.

Щодо позовних вимог в частині надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року по справі№591/1271/18 вказав, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року по справі №6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01.04.2019 року по справі №643/3049/16-ц, від 11.11.2020 року по справі №750/262/20, від 03.03.2021 року по справі №145/148/20.

У постанові від 28.03.2022 року по справі №750/2158/21 Верховний Суд зазначив, що поважними є такі причини пропуску строку: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Разом з тим, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України було встановлено карантин. В подальшому Постановами Кабінету Міністрів України карантин та запровадженні обмежувальні протиепідемічні заходи неодноразово продовжувались та діяли до 30 червня 2023 року, тобто і на час смерті матері позивача.

Листом Міністерства юстиції України від 17.03.2020 року №1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» з дня оголошення карантину було зупинено перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, ст.ст. 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст.ст. 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24.02.2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Між тим, 19 червня 2023 року, набрав чинності пп. 2 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 року №469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким було виключено вказаний п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.

Суд приймає до уваги, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку з введенням на території України карантину відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні, відсутності в певний час доступу до нотаріальних (спадкових) реєстрів та враховує при цьому положення законодавства щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювались.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Крім того, суд також враховує ту обставину, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа була заведена саме за зверненням позивача у цій справі та свідоцтва про право на спадщину не видавалось, а відтак спадщина залишилась відкритою та ніким не прийнята.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позивачем наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері і таким достатнім строком є три місяці, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину, позаяк спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3 .

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , додатковий строк у 3 (три) місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.