Провадження № 2/521/787/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за користування грошовими коштами,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за користування грошовими коштами, в якому позивач просив суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість у розмірі 419 515,82 грн., яка складаєтьсся з: 297 114,79 грн. інфляційне збільшення та 122 401,03 грн. - 3% річних за користування грошовими коштами та понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 09 квітня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 219-0131002/ФКВІП-08, відповідно до якого Банк зобов?язався надати Позичальнику кредит у сумі 44 053 дол. США, а Позичальник зобов?язався належним чином використати кредитні кошти та повернути банку суму отриманого кредиту зі сплатою відсотків.

Цього ж дня ТОВ «Український промисловий банк» уклало з ОСОБА_2 договір поруки № 219-0131002/ZФПОР-08/01, відповідно до якого ОСОБА_2 поручається перед ТОВ «Український промисловий банк» за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед ТОВ «Український промисловий банк» за кредитним договором № 219-0131002/ФКВІП-08. Банк виконав свої зобов?язання за кредитним договором та видав Позичальнику грошові кошти. 30 червня 2010 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань.

08 вересня 2016 року рішенням Апеляційного суду Одеської області у справі № 1512/10199/2012 було скасовано рішення Київського районного суду м.Одеси від 08.09.2015 р., позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () заборгованість сумі 1358770 (один мільйон триста п`ятдесят вісім тисяч сімсот сімдесят) гривень 51 копійка.

В подальшому, 24.06.2020 року проведено електронний аукціон № UA-EA-2020-06-12-000019-b за лотом № GL3N218065 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, які укладались з фізичними особами: 120 кредитних договорів, що забезпечені іпотекою, 2 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, 1 кредитним договором, що забезпечений іншою заставою та 4 беззаставних кредитних договорів. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс», що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-06-12-000019-b.

За змістом Додатку № 1 до Договору № 2292/К про відступлення прав вимоги від 21.07.2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), за кредитним договором № 219-0131002/ ФКВІП-08 від 09.04.2008 року.

Станом на сьогодні, вказане грошове зобов?язання є невиконаним в повному обсязі, позичальник та поручитель ухиляються від повернення залишку кредитних коштів на шкоду кредитору. У зв?язку з тим, що позичальник безпідставно користуеться грошовими коштами, рішення Апеляційного суду Одеської області від 08.09.2016 року у справі № 1512/10199/2012 залишається невиконаним, у ТОВ «Консалт Солюшенс» виникло законне право на стягнення 3 % річних за користування коштами, передбачене статтею 625 ЦК України.

Як вказував позивач має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України і оскільки дія кредитного договору закінчилася, а грошові кошти повернені не були, позивач має право на отримання 3% річних за період з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р. в розмірі 419 515,82 грн..

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. (а.с.49-50)

02 грудня 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Палиця Анатолій Володимирович за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Консалт Солюшенс». Зазначає, що позивач зобов?язаний був би повідомити боржників про відступлення права вимоги за основним Договором протягом 5 (п?яти) календарних днів з дня набрання чинності договору про відступлення права вимоги, однак матеріали справи не містять доказів належного повідомлення ОСОБА_2 про перехід права вимоги, щодо стягнення грошових коштів до ТОВ «Консалт Солюшенс». Зокрема вказує, що розрахунок заборгованості, який подано позивачем не відповідає фактичним обставинам справи, а тому вважає, що позов не підлягає задоволенню. (а.с. 72-76)

04 грудня 2025 року представник ТОВ «Консалт Солюшенс» Коваленко С.О. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги та зазначає, що доводи та міркування, викладені у відзиві на позовну заяву є такими, що суперечать об`єктивному стану речей. Відсутність згоди позичальника на заміну кредитора, на яку посилається представник Одринської Н.О. не може бути підставою для відмови у стягненні з боржників 3% річних та інфляційних втрат, оскільки вказане твердження не стосується предмету доказування у даному судовому процесі. Щодо розрахунку заборгованості вказував, що під час подання вказаної заяви про примусове виконання рішення від 11.04.2024р. стягувачем було враховано те, що 21.09.2023 в межах проведення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №65562138 та №63754369, відбувся продаж майна боржників, та грошові кошти отримані від його реалізації були направлені в рахунок погашення заборгованості. Саме з цих підстав розмір заборгованості станом на 11.04.2024р. становить 784 289,71 грн.. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості, розмір заборгованості Відповідачів перед Позивачем розраховано за період з 23.02.2019р. по 23.02.2022р.. Тобто зменшення суми заборгованості, яке відбулось в результаті реалізації майна боржників, не входить в період, за який було нараховано заборгованість за 3% та інфляційних втрат, оскільки воно відбулось більше ніж через рік після граничної дати нарахування вказаної заборгованості.

Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгля по суті позовних вимог. (а.с.132)

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити, справу слухати у його відсуності, проти заочного розгляду справи не заперечував. (а.с. 137)

Відповідачі в судове засідання не зявилися, сповіщені належним чином.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Сторонами не заперечується, що 09 квітня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 219-0131002/ФКВІП-08, відповідно до якого Банк зобов?язався надати Позичальнику кредит у сумі 44 053 дол. США, а Позичальник зобов?язався належним чином використати кредитні кошти та повернути банку суму отриманого кредиту зі сплатою відсотків. (а.с.14-17)

В якості забезпечення своєчасного виконання зобов`язань по кредитному договору № 219-0131002/ФКВІП-08 від 09.04.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 219-0131002/ZФПОР-08/01, відповідно до якого ОСОБА_2 поручається перед ТОВ «Український промисловий банк» за виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань перед ТОВ «Український промисловий банк» за кредитним договором № 219-0131002/ФКВІП-08. (а.с. 18)

Банк виконав свої зобов?язання за кредитним договором та видав Позичальнику грошові кошти, що неи заперечувалосся сторонами.

08 вересня 2016 року рішенням Апеляційного суду Одеської області у справі № 1512/10199/2012 було скасовано рішення Київського районного суду м.Одеси від 08.09.2015 р., позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () заборгованість сумі 1358770 (один мільйон триста п`ятдесят вісім тисяч сімсот сімдесят) гривень 51 копійка. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () сплачений судовий збір у розмірі 2253,30 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () сплачений судовий збір у розмірі 2253,30 грн. (а.с. 19-21,22-24)

У вказаному рішенні судом було встановлено, що відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в період дії кредитного договору та договору поруки свої зобов?язання за договорами не виконували, у зв?язку з чим станом на час розгляду справи виникла заборгованість за кредитним договором № 219-0131002/ФКВІП-08 від 09.04.2008 року в розмірі 1 358 770,51 грн..

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, вказаним рішенням було встановлено, що Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають невиконане грошове зобов?язання перед Кредитором у розмірі 1 358 770,51 (один мільйон триста п?ятдесят вісім тисяч сімсот сімдесят) грн. 51 коп..

Встановлено, що 24.06.2020 року проведено електронний аукціон №UA-EA-2020-06-12- 000019-b за лотом № GL3N218065 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, які укладались з фізичними особами: 120 кредитних договорів, що забезпечені іпотекою, 2 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, 1 кредитним договором, що забезпечений іншою заставою та 4 беззаставних кредитних договорів. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс» , що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-06-12-000019-b.

21.07.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір № 2292/К про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою I.В. та зареєстрованим в реєстрі № 236 за змістом пункту 1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до дравонаступциків Боржників, за кредитними договорами. (поговорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надал за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. (а.с. 25-27)

За змістом Додатку № 1 до Договору № 2292/К про відступлення прав вимоги від 21.07.2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), за кредитним договором № 219-0131002/ ФКВІП-08 від 09.04.2008 року. (а.с. 28-29)

ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило ПАТ «Дельта Банк» кошти в порядку пункту 4 Договору до дня укладення Договору у розмірі 15 186 587,48 гривень без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 166 від 16.07.2020 року. (а.с. 30)

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» вибуло з правовідносин, що виникли за кредитним договором № 219-0131002/ФКВІП-08 від 09.04.2008 року.

Встановлено, що ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № 1239, реєстраційний номер 13103989, виданого 29.08.2019 року (а.с.31) та здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг на підставі розпорядження Нацкомфінпослут № 1739 від 10.09.2019 року (а.с.32).

Окрім того, ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.10.2020р. у справі № 1512/10199/2012 було замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк», у виконавчих листах № 1512/10199/2012 на правонаступника - ТОВ «Консалт Солюшенс». (а.с. 33)

Вказана ухвала є такою, що набрала законної сили та ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 не оскаржувалась.

Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частина друга цієї статті).

Отже, чинне законодавство не вимагає отримання згоди позичальника на заміну кредитора у зобов`язанні, а тому спірні правочини не суперечать вимогам закону.

Отже, після укладення договорів про відступлення права вимоги, обсяг прав та обов`язків позивача не змінився, оскільки був змінений лише кредитор в існуючому зобов`язанні, а, відтак, відсутні підстави вважати, що укладеними оспорюваними правочинами порушені права позивача.

Таким чином, зміна кредитора, на користь якого слід виконати кредитні зобов`язання, не впливає на обсяг прав і обов`язків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вказаної позиції дотримано в постанові Верховного Суду від 28.08.2023 у справі №638/961/21.

Відповідачі не виконували умови кредитного договору внаслідок чого утворилася заборгованість по кредиту.

Встановлено, що грошове зобов`язання Відповідачів перед Позивачем є невиконаним в повному обсязі, позичальник ухиляється від повернення залишку кредитних коштів на шкоду кредитору. У зв`язку з тим, що позичальник безпідставно користується грошовими коштами, рішення Апеляційного суду Одеської області від 08.09.2016 року у справі № 1512/10199/2012 залишається невиконаним, у ТОВ «Консалт Солюшенс» виникло законне право на стягнення 3 % річних за користування коштами, передбачене статтею 625 ЦК України.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019р. у справі №127/15672/16-ц)

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином у ст.625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019р. у справі №127/15672/16-ц)

Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобо`вязань якщо інше не передбачено справі договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018р. у справі №686/21962/15-ц)

Відповідно до частини першоїстатті 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із наведеного в позові розрахунку вбачається, що його зроблено за період з 23.02.2019р. по 23.02.2022р. та розмір заборгованості становить 419 515 (чотириста дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 82 копійки, яка складається з: 297 114 (двісті дев`яносто сім тисяч сто чотирнадцять) гривень 82 копійки інфляційне збільшення; 122 401 (сто двадцять дві тисячі чотириста один) гривень 82 копійки - 3% річних за користування грошовими коштами. (а.с.13)

Суд погоджується з наданим детальним розрахунком позивача.

Що стосується посилань представника відповідачів на те, що розрахунок заборгованості, який подано позивачем не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки 21.09.2023 в межах проведення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №65562138 та №63754369, відбувся продаж майна боржників, та грошові кошти отримані від його реалізації були направлені в рахунок погашення заборгованості, суд зазначає, що позивачем наразовано 3% річних та інфляційне збільшення за період з 23.02.2019р. по 23.02.2022р., тобто до того часу як відбувся продаж майна, а отже вказані твердження не можуть бути підставою для відмови у задоволення позовних вимог.

Оскільки відповідачі мають невиконані грошові зобов`язання перед позивачем, який є правонаступником ПАТ «Дельта Банк», у даному випадку вимоги позивача про стягнення з відповідачів інфляційних витрат та 3% річних за порушення грошового зобов`язання у розмірі 419 515 гривень 82 копійки є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів також необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 6 292, 74 гривень в рівних частинах.

Керуючись ст.ст.253, 256, 261, 267, 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 76 78, 83, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за користування грошовими коштами - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (, адреса місця знаходження: м.Одеса, вул.Пушкінська,36 офіс 308) заборгованість у розмірі 419 515 (чотириста дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 82 копійки, яка складається з:

- 297 114 (двісті дев`яносто сім тисяч сто чотирнадцять) гривень 82 копійки інфляційне збільшення;

- 122 401 (сто двадцять дві тисячі чотириста один) гривень 82 копійки - 3% річних за користування грошовими коштами.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (, адреса місця знаходження: м.Одеса, вул.Пушкінська,36 офіс 308) судовий збір в сумі 6 292 (шість тисяч двісті дев`яносто два) гривень 74 копійки, тобто по 3 146 гривень 37 копійки з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06 червня 2025 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН