КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у порядку ухвалення додаткового рішення)

23 червня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/23291/21

Головуючий у першій інстанції - Колесник О.М.

Апеляційне провадження № 22-з/824/750/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Марченка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Белінського Віктора Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - відмовлено (т. 1 а.с. 108-111).

Не погодившись із рішенням суду, 31 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Белінський В.А. звернувся до суду з апеляційною скаргою (т.1 а.с. 113-120).

Постановою Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано неправомірними дії АТ «ОТП Банк» щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні реструктуризації зобов`язань, передбачених кредитним договором № ML-009/070/2007 від 19 березня 2007 року. Зобов`язано АТ «ОТП Банк» провести реструктуризацію зобов`язань, передбачених кредитним договором № ML-009/070/2007 від 19 березня 2007 року. Стягнуто з АТ «ОТП Банк» на користь держави 1 211,20 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 1816,80 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 141-145).

09 травня 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвокат Белінського В.А. до Київського апеляційного суду надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи щодо понесення витрат на правничу допомогу (т. 2 а.с. 149-158).

Також, 08 травня від представника ОСОБА_1 - адвокат Белінського В.А. до Київського апеляційного суду надійшла заява про поновлення процесуального строку на подання доказів витрат, пов`язаних з розглядом даної справи (т. 2 а.с. 166-169).

12 травня 2025 року до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі від представника ОСОБА_1 - адвокат Белінського В.А., в якій останній просив стягнути з АТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу за розгляд справи у судах трьох інстанцій в розмірі 163 750 грн. та витрати на відправку поштової кореспонденції в розмірі 201,60 грн. (т. 2 а.с. 166-172).

26 травня 2025 року до суду надійшла заява від представника АТ «ОТП Банк» - Храновського В.М. про залишення без розгляду заяви про долучення доказів у справі, просив відмовити в задоволенні заяви про поновлення строку на подачу доказів, заяву про розподіл судових витрат залишити без розгляду, зменшити суму стягнення витрат на правову допомогу (т. 2 а.с. 200-206).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 червня 2025 року залучено до участі у справі ТОВ «Діджи Фінанс» у якості правонаступника відповідача АТ «ОТП Банк». Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Белінського В.А. про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду увідкритому судовомузасіданні Київського апеляційного суду (вул. Солом`янська, 2-А) на23 червня 2025 року о09годині 30хвилин (т. 2 а.с. 213-214).

В судовому засіданні представник ТОВ «Діджи Фінанс» - адвокат Брижатий С.В. заперечував проти задоволення заяви і просив відмовити в її задоволенні.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси, тобто належним чином, про що у справі є докази. Повідомлення ОСОБА_1 повернулось із відмітками працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаної особи до суду не надходили. Поряд з цим, позивач ОСОБА_1 про розгляд апеляційним судом 23 червня 2025 року заяви про ухвалення додаткового рішення був сповіщений 03 червня 2025 року повідомленням його представника - адвоката Белінського В.А. до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації такого повідомлення. АТ «ОТП Банк» про розгляд апеляційним судом 23 червня 2025 року заяви про ухвалення додаткового рішення був сповіщений 03 червня 2025 року повідомленням до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації такого повідомлення (т. 2 а.с.215-221).

12 травня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Белінський В.А. подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та заяву з проханням розглянути справу за відсутності позивача та його представника (т. 2 а.с. 166-175).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Зважаючи на вищезазначене та положення ч. 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 4 ст. 270, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Щодо заяви про поновлення строку на подачу доказів понесення судових витрат.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Норма частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судових дебатів немає.

Згідно з частинами першою - третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Указані висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2024 року у справі № 161/629/23 (провадження № 61-17343св23).

08 травня від представника ОСОБА_1 - адвокат Белінського В.А. до Київського апеляційного суду надійшла заява про поновлення процесуального строку на подання доказів витрат, пов`язаних з розглядом даної справи (т. 2 а.с. 166-169).

На обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку на подання доказів витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, представником позивача було зазначено, що копію постанови Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року отримано 03 травня 2025 року (т. 2 а.с. 160-162).

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на подання доказів витрат, пов`язаних з розглядом справи № 753/23291/21, суд апеляційної інстанції зауважив, що представник позивача адвокат Белінський В.А. 19 березня 2025 року був сповіщений про розгляд справи апеляційним судом 01 травня 2025 року повідомленням до Електронного кабінету в ЄСІТС, повідомлення позивача ОСОБА_1 повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою (т. 2 а.с. 135-138).

Поряд з цим, 01 травня 2025 року в судове засідання сторони не прибули, причини неявки не повідомили, повний текст постанови Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року у цій справі був виготовлений 01 травня 2025 року і надісланий сторонам по справі до Електронного кабінету в ЄСІТС 05 травня 2025 року та заявником вказана постанова апеляційного суду отримана 05 травня 2025 року до Електронного кабінету в ЄСІТС. При цьому, заявник зазначає про отримання копії постанови 03 травня 2025 року з ЄДРСР (т. 2 а.с. 139, 141-147).

При цьому, клопотання про доручення доказів та про поновлення строку на подачу доказів було подано 08 травня 2025 року.

Розглянувши заяву про поновлення строку, перевіривши фактичні обставини на які заявник посилається як на підставу поновлення пропущеного строку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки заявник не був присутнім в судовому засіданні 01 травня 2025 року, а про наявність постанови Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року дізнався з ЄДРСР 03 травня 2025 року, проте вже 08 травня 2025 року подав відповідну заяву разом із доказами понесення судових витрат до Електронного кабінету в ЄСІТС (т. 2 а.с. 139,149-158, 160-165).

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає за можливе поновити строк на подання доказів понесення витрат а правничу допомогу та долучити такі докази до матеріалів справи.

Доводи АТ «ОТП Банк» та заперечення його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс», подані адвокатом Храновським В.М., адвокатом Брижатим С.В., у т.ч. про залишення без розгляду поданої заяви, цих висновків не спростовують, а тому, суд апеляційної інстанції їх відхилив (т. 2 а.с. 200-206, 225-227).

Щодо розміру судових витрат.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, з матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви стороною позивача було додано заяву про розподіл судових витрат (т. 1 а.с. 67-71).

Разом з тим, до матеріалів позовної заяви додано докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, зокрема, договір про надання правової допомоги від 17 лютого 2021 року, укладений між адвокатом Белінським В.А. та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 74-76); додаток № 1 до договору - протокол погодження договірної ціни (т. 1 а.с. 77-78); додаткову угоду № 1 від 17 лютого 2021 року (т. 1 а.с. 79), додаткову угоду № 2 від 17.02.2021 року (т. 1 а.с. 80), додаткову угоду № 3 від 06.09.2021 року (а.с. 81), додаткову угоду № 4 від 06.09.2021 (т. 1 а.с. 82), додаткову угоду № 5 від 06.09.2021 року (т. 1 а.с. 83), акт приймання-передачі виконаних робіт від 15.09.2021 року (т. 1 а.с. 84), акт приймання-передачі виконаних робіт від 17.09.2021 року (т. 1 а.с. 85), ордер серії ТР №074508 (т. 1 а.с. 86).

Крім того, безпосередньо в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Белінський В.А. заявив попередній орієнтовних розрахунок судових витрат та подав заяву про розподіл судових витрат в суді апеляційної інстанції (т. 1 а.с. 125-127).

Також, в касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Белінський В.А. заявив попередній орієнтовних розрахунок судових витрат та подав заяву про розподіл судових витрат в суді касаційної інстанції (т. 2 а.с. 12, 53-54).

Постановою Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано неправомірними дії АТ «ОТП Банк» щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні реструктуризації зобов`язань, передбачених кредитним договором № ML-009/070/2007 від 19 березня 2007 року. Зобов`язано АТ «ОТП Банк» провести реструктуризацію зобов`язань, передбачених кредитним договором № ML-009/070/2007 від 19 березня 2007 року. Стягнуто з АТ «ОТП Банк» на користь держави 1 211,20 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 1816,80 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 141-145).

До Київського апеляційного суду надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи щодо понесення витрат на правничу допомогу (т. 2 а.с. 149-158).

На підтвердження витрат на правничу допомогу в суд першої інстанції до матеріалів позовної заяви додано докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, зокрема, договір про надання правової допомоги від 17 лютого 2021 року, укладений між адвокатом Белінським В.А. та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 74-76); додаток № 1 до договору - протокол погодження договірної ціни (т. 1 а.с. 77-78); додаткову угоду № 1 від 17 лютого 2021 року (т. 1 а.с. 79), додаткову угоду № 2 від 17.02.2021 року (т. 1 а.с. 80), додаткову угоду № 3 від 06.09.2021 року (а.с. 81), додаткову угоду № 4 від 06.09.2021 (т. 1 а.с. 82), додаткову угоду № 5 від 06.09.2021 року (т. 1 а.с. 83), акт приймання-передачі виконаних робіт від 15.09.2021 року (т. 1 а.с. 84), акт приймання-передачі виконаних робіт від 17.09.2021 року (т. 1 а.с. 85), ордер серії ТР №074508 (т. 1 а.с. 86).

Відповідно до розділу 2 договору про надання правової допомоги від 17 лютого 2021 року, вартість, порядок та строки сплати правової допомоги, що надається (гонорар адвоката), визначаються у додатках, додаткових угодах до цього договору, актах виконаних робіт, за обсягом виконаної роботи та понесених витрат, які є невід`ємною частиною договору (т. 1 а.с. 75).

Згідно з п. 2 додаткової угоди № 3, у разі якщо буде досягнуто мету представництва (прийнято рішення про визнання дій АТ «ОТП» неправомірними та зобов`язання вчинити дії) клієнт додатково сплачує адвокату гонорар у розмірі 20 500 грн. (гонорар успіху) (т. 1 а.с.82).

Згідно з акту приймання-передачі виконаних робіт від 15.09.2021 року, адвокатом надано наступні види послуг: написання заяви про проведення реструктуризації; консультація; написання та подання позовної заяви; написання та подання клопотання про витребування доказів; написання та подання заяви про видачу судових рішень; написання та подання заяви про розподіл судових витрат; насипання та подання клопотання про розгляд справи за відсутності заявника і його представника - вартість 17 20 грн. (т. 1 а.с. 84).

На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді апеляційної та касаційної інстанціях стороною позивача надано: додаткову угоду № 6 від 26.08.2022 року (т. 2 а.с. 153), додаткову угоду № 7 від 07.07.2023 (т. 2 а.с. 154), акт приймання-передачі від 08.05.2025 року (т. 2 а.с. 155), протокол погодження договірної ціни від 26 серпня 2022 року (т. 2 а.с. 156), протокол погодження договірної ціни від 07.07.2023 року (т. 2 а.с. 157).

Відповідно до п.4 додаткової угоди додаткової угоди № 6, у разі якщо буде досягнуто мету представництва (ухвалено судове рішення яким задоволено апеляційну скаргу) клієнт додатково сплачує адвокату гонорар у розмірі 25 000 грн. (гонорар успіху) (т. 2 а.с. 153).

Відповідно до п.4 додаткової угоди додаткової угоди № 7, у разі якщо буде досягнуто мету представництва (ухвалено судове рішення яким задоволено касаційну скаргу) клієнт додатково сплачує адвокату гонорар у розмірі 25 000 грн. (гонорар успіху) (т. 2 а.с. 154).

Так, згідно з актом приймання-передачі від 08 травня 2025 року, адвокатом надано наступні види правничої допомоги в суді апеляційної та касаційної інстанції: консультація - 1500 грн.; написання та подання апеляційної скарги - 18 000 грн.; написання та подання заяви про розподіл судових витрат - 1000 грн.; написання та подання касаційної скарги - 40 000 грн.; написання та подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження - 4 000грн.; написання та подання заяви про розподіл судових витрат - 1000 грн.; написання та подання клопотання про зупинення дії судових рішень - 4000 грн.; написання та подання клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи - 2500 грн.; написання та подання заяви про поновлення процесуального строку - 3000 грн. (т. 2 а.с. 155).

Повноваження представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Белінського В.А. у судах апеляційної і касаційної інстанції підтверджені наданими ним ордерами (з Q-r кодом) про що у справі є докази, судами допущено представника до участі у розгляді справи, за апеляційною та касаційною скаргами адвоката Белінського В.А. вищестоячими інстанціями проведений перегляд законності оскаржуваних судових рішень (т. 1 а.с. 86, 128 т. 2 а.с. 23).

З цих підстав, суд апеляційної інстанції визнав неспроможними та відхилив доводи представника ТОВ «Діджи Фінанс» - адвоката Брижатого С.В., що позивачем не доведений факт надання правничої допомоги його представником.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Поряд з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Сторона відповідача заперечувала проти розміру заявлених судових витрат на правничу допомогу, посилаючись на їх не співмірність з наданими адвокатом послуг.

Оцінивши надані стороною відповідача докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в суді першої, апеляційної та касаційної інстанціях, колегія суддів вважає, що розмір таких витрат є завищеним, враховуючи складність справи, обсяг наданої правничої допомоги, та не відповідає критерію розумності та справедливості, а тому колегія суддів приходить до висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції підлягає зменшенню до 7000 грн., в суді апеляційної інстанції до 9000 грн., в суді касаційної інстанції до 9000 грн. (враховуючи гонорар успіху).

Щодо визначення стягнення судових витрат з правонаступника.

Визначаючи стягнення судових витрат з правонаступника Акціонерного товариства «ОТП Банк» - ТОВ «Діджи Фінанс» по кредитному договору, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

15 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача Акціонерного товариства «ОТП Банк», ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2022 року відкрито провадження у справі (т. 1 а.с. 1-13, 95-96).

Представник відповідача Акціонерного товариства «ОТП Банк» - адвокат Храновський В.М. у відзиві заперечував проти позову (т. 1 а.с. 99-108).

При цьому, під час розгляду справи і ухвалення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року, та під час розгляду справи і повідомлення судом касаційної інстанції відповідача АТ «ОТП Банк», та ухвалення постанови Верховного Суду від 19 лютого 2025 року у цій справі, тобто повідомлення судами трьох інстанції відповідача - АТ «ОТП Банк», останній не повідомляв суди про відступлення прав вимоги (т. 1 а.с. 108-112, 159-171, т. 2 а.с. 112-113, 117, 123-130).

Після надходження вказаної справи з суду касаційної інстанції ухвалою Київського апеляційного суду від 17 березня 2025 року прийнято справу до провадження, призначено судове засідання на 01 травня 2025 року (т. 2 а.с. 134).

Відповідач АТ «ОТП Банк» 19 березня 2025 року отримав повідомлення в Електронному кабінеті в ЄСІТС про розгляд справи апеляційним судом 01 травня 2025 року, при цьому, представник Банку не повідомляв суд про заміну кредитора у правовідносинах, справу розглянуто за відсутності сторін і ухвалено постанову 01 травня 2025 року. 05 травня 2025 року сторони по справі отримали копію постанови апеляційного суду від 01 травня 2025 року про що є довідки про її доставлення до Електронних кабінетів в ЄСІТС представника позивача та відповідача (т. 2 а.с. 135-139, 140-148).

22 травня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява ТОВ «Діджи Фінанс» про залучення його як правонаступника, в заяві останній просив залучити до участі у справі № 753/23291/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії правонаступника відповідача - ТОВ «Діджи Фінанс» (т. 2 а.с. 178-198).

До заяви додано нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги від 22 жовтня 2021 року, укладений між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс», за яким первісний кредитор (АТ «ОТП Банк») відступає у повному обсязі, а новий кредитор (ТОВ «Діджи Фінанс») набуває право вимоги у повному обсязі на належне первісному кредиторові за наступними договорами: кредитним договором, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_1 № МL-009/070/2007 від 19.03.2007 року, договором іпотеки, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_1 № PCL-009/070/2007 від 19.03.2007 року (т. 2 а.с. 179-180).

Відповідно до положень пункту 1.1.1.3 вищевказаного Договору від 22 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО Черленюх А.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 1473, первісний кредитор (АТ «ОТП Банк») підтверджує, що станом на дату укладення цього Договору Новий кредитор (ТОВ «Діджи Фінанс») сплатив в повному обсязі Первісному кредитору суму 209 612,80 грн., що на дату укладення цього Договору становить 8 000 доларів США, та до Нового кредитора перейшли права Первісного кредитора за Кредитним договором(т. 2 а.с. 179-180).

За змістом ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 червня 2025 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» у якості правонаступника відповідача Акціонерного товариства «ОТП Банк» (т. 2 а.с. 213-214).

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважив, що нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений 22 жовтня 2021 року, поряд з цим з січня 2022 року коли було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і до 22 травня 2025 року, тобто протягом більш ніж трьох років, коли справа розглядалась в трьох судових інстанціях і після повернення з суду касаційної інстанції на повторний апеляційний розгляд, відповідач по справі АТ «ОТП Банк», позивач ОСОБА_1 його представник - адвокат Белінський В.А. жодного разу не повідомляли суди про наявність відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором та наявність нового кредитора у вказаних правовідносинах - ТОВ «Діджи Фінанс». Такі дії передусім відповідача АТ «ОТП Банк» свідчать про недобросовісну процесуальну поведінку АТ «ОТП Банк», як відповідача у справі, якому достеменно було відомо про заміну кредитора в зобов`язанні, оскільки Банк був стороною договору від 22 жовтня 2021 року та належно повідомленим відповідачем у цій справі, представник якого - адвокат Храновський В.М. брав участь в її розгляді, що підтверджується поданням останнім процесуальних заяв по справі.

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «Діджи Фінанс» - адвокат Брижатий С.В. посилався на юридичну необізнаність керівника товариства стосовно набуття прав нового кредитора та не повідомлення про це до судів трьох інстанцій, про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. Поряд з цим, заявник ТОВ «Діджи Фінанс» пославшись на положення ч. 1 ст. 512, ч.1 ст. 514, ст. 1077 ЦК України, ст. 55 ЦПК України заявив про залучення його до участі у справі як правонаступника позивача - АТ «ОТП Банк», визнавши, що усі дії вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (т. 2 а.с. 178, 242).

При цьому, суд апеляційної інстанції прийняв до уваги доводи та заперечення відповідача щодо обґрунтованості та співмірності судових витрат.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, оскільки правовідносини допускають процесуальне правонаступництво, апеляційний суд дійшов висновку про залучення до участі у справі ТОВ «Діджи Фінанс» як правонаступника АТ «ОТП Банк» та стягнення з правонаступника первісного кредитора АТ «ОТП Банк» - ТОВ «Діджи Фінанс» судових витрат у цій справі.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Белінському Віктору Анатолійовичу строк на подачу доказів понесення витрат на правничу допомогу.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Белінського Віктора Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з правонаступника Акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ - 21685166) - Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (код ЄДРПОУ - 42649746) на користьОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) - 7 000 грн. витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, 9000 грн. витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, 9000 грн. витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 23 червня 2025 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.В. Ратнікова