ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2025 року м. Кропивницький

справа № 405/9478/23

провадження № 22-ц/4809/889/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2025 року у складі головуючого судді Шевченко І. М.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив і рішення суду першої інстанції.

У грудні 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16 листопада 2019 року в розмірі 113 890,48 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 16 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 16 листопада 2019 року.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови.

На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 60 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Позивач вказує, що виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Однак позичальниця належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 02 листопада 2023 року має заборгованість перед банком, яка складає 113 890,48 грн - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Представник відповідачки адвокат Данилюк Н. В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила щодо позовних вимог. Вказала, що відповідачка не надавала згоди на встановлення та підвищення їй кредитного ліміту. За весь час відкриття карткового рахунку її жодним чином не повідомили про наявність у неї заборгованості перед позивачем. Представник звернула увагу, що кредитор не пред`явив документи, які підтверджують суму початкового боргу (а.с.65-71).

У відповіді на відзив представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що використання відповідачкою кредитних коштів підтверджується випискою про рух коштів по її рахунку. Також представник вказав, що відповідачкою було оформлено послугу «Розстрочка» на суму 41 500 грн, «Кредит готівкою» на суму 30 000 грн, а також відповідачка 3 рази користувалась послугою «Переведення витрати у розстрочку» на загальну суму 31 148, 80 грн (а.с.78-86).

Представник відповідачки подала до суду письмові пояснення, які за своїм змістом аналогічні позиції сторони відповідача, викладеній у відзиві на позовну заяву. Наголосила на тому, що позивач не пред`явив документи, які підтверджують суму початкового боргу (а.с.121-126).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору AT «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-ХІІ щодо повідомлення про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту на картковому рахунку, про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а також у зв`язку із тим, що позовні вимоги є неконкретизовані, невідомо, який кредитний ліміт було початково встановлено на відкритому відповідачу картковому рахунку, яким чином цей кредитний ліміт підвищувався, суд вважав недоведеними вимоги позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Акціонерне товариство «Універсал Банк» подало до Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2025 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування зазначено, що підписанням анкети-заяви до договору про надання банківських послуг відповідачка підтвердила, що ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг.

Представник звертає увагу суду, що відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а тому у неї виникла заборгованість за кредитом.

В свою чергу ОСОБА_1 не спростувала правильність наданого банком розрахунку за кредитним договором.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Представник відповідачки адвокат Данилюк Н. В. подала письмові пояснення, в яких заперечує щодо вимог і доводів апеляційної скарги. Звертає увагу, що підписана відповідачкою анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить лише її анкетні дані та контакту інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування. Ні в анкеті-заяві, ні в інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, відсутні відомості про те, яка картка була видача відповідачці, строк дії цієї картки.

Крім того, представник зазначила, що позивачем не долучено виписки по рахунку відповідачки, яка є доказом наявності заборгованості, а розрахунок заборгованості, на який посилається відповідач не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а отже не є належним доказом наявності заборгованості (а.с.183-186).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідачки адвоката Данилюк Н. В., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

16 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 16 листопада 2019 року (а.с. 14).

В анкеті-заяві від 16 листопада 2019 року ОСОБА_1 просила банк відкрити їй поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні та встановити кредитний ліміт.

Також відповідачка засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису.

В анкеті-заяві ОСОБА_1 зазначено, що вона згодна з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані відповідачки.

До позовної заяви позивачем долучені Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank; Таблиця обчислення вартості кредиту; витяг з Тарифів за чорною карткою monobank та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, які не містять підпису відповідачки про ознайомлення з ними (а.с.15-32).

Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 24 квітня 2024 року, в АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 , відкрито рахунок № НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , тип рахунку - чорна картка, зі строком дії - до 06/24 (а.с.108).

Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 24 квітня 2024 року, виданої АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 , 16 листопада 2019 року на картку відповідачки був встановлений кредитний ліміт у розмірі 7 500,00 грн. В подальшому сума кредитного ліміту змінювалась: 01 грудня 2019 року до 15 000,00 грн, 07 квітня 2020 року до 0,00 грн, 07 квітня 2020 року до 10 000,00 грн, 11 квітня 2020 року до 16 500,00 грн, 15 квітня 2020 року до 35 000,00 грн та 14 червня 2020 року до 60 000 (а.с. 109).

Відповідно до виписки про рух коштів по картці відповідачки за період з 16 листопада 2019 року по 02 листопада 2023 року підтверджується активне користування кредитними коштами ОСОБА_1 , зокрема оплата товарів у магазинах, поповнення мобільного рахунку та інше. Також, згідно інформації, наявної у виписці встановлено, що відповідачка здійснювала часткове погашення кредитної заборгованості (а.с.87-107). Зазначено, що сума витрат відповідачки за вказаний період становить 447 781, 88 грн, а сума зарахувань 333 891,40 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16 листопада 2019 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 станом на 02 листопада 2023 року заборгованість відповідачки становить 113 890,48 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) (а. с.6-13).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

За змістом положень ст. 12, ст. 13, ст. 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Кожна із сторін зобов`язана довести належними і допустимими доказами ті, обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не може збирати докази, що стосуються спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судоми у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції керувався тим, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору AT «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-ХІІ про повідомлення про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту на картковому рахунку, про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а також у зв`язку із тим, що позовні вимоги є неконкретизовані, невідомо, який кредитний ліміт було початково встановлено на відкритому відповідачці картковому рахунку, яким чином цей кредитний ліміт підвищувався, суд вважав недоведеними вимоги позивача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

16 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 16 листопада 2019 року.

Тобто, між позивачем та відповідачкою було укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін згідно з умовами якого, ОСОБА_1 отримала кредит шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.

Згідно анкети-заяви від 16 листопада 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 просила банк відкрити їй поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні та встановити кредитний ліміт.

Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 24 квітня 2024 року, в АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 , відкрито рахунок № НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , тип рахунку - чорна картка, зі строком дії - до 06/24 (а.с.108).

Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 24 квітня 2024 року, виданої АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 установлено, що 16 листопада 2019 року на картку відповідачки був встановлений кредитний ліміт у розмірі 7 500,00 грн. В подальшому сума кредитного ліміту змінювалась: 01 грудня 2019 року до 15 000,00 грн, 07 квітня 2020 року до 0,00 грн, 07 квітня 2020 року до 10 000,00 грн, 11 квітня 2020 року до 16 500,00 грн, 15 квітня 2020 року до 35 000,00 грн та 14 червня 2020 року до 60 000 (а.с. 109).

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Сторони відповідно до частини 2 статті 628 ЦК України мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону).

Між сторонами укладено кредитний договір у відповідності з проєктом «monobank» шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.

У пункті 6 Договору досягнуто згоди щодо використання електронного цифрового підпису.

Доказами, наявними у матеріалах справи доведено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконало, надавши відповідачці кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту на карту, який поступово збільшувався та склав 60000,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16 листопада 2019 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 станом на 02 листопада 2023 року заборгованість відповідачки становить 113 890,48 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) (а. с.6-13).

Відповідачка, заперечуючи проти існування між нею та банком договірних правовідносин, посилалась на те, що позивач не надав до суду виписки по її рахунку, яка є належним доказом наявності у неї заборгованості.

Разом з тим, до відповіді на відзив представник банку долучив виписку про рух коштів по картці ОСОБА_1 за період з 16 листопада 2019 року по 02 листопада 2023 року (а.с.87-107).

Згідно цієї виписки по рахунку видно, що відповідачка активно користувалась кредитними коштами, розраховувалась в магазинах, оплачувала послуги, поповнювала картку, тим самим підтверджувала свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту, а також здійснювала часткове погашення заборгованості.

Згідно наявної у виписці інформації прослідковується встановлення на картковий рахунок відповідачки кредитного ліміту у день укладення між сторонами кредитного договору, а саме 16 листопада 2019 рокув розмірі 7 500 грн, а також його подальше підвищення.

Щодо належності вказаного доказу, варто зазначити, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 зауважив, що відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій).

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Проте, суд першої інстанції не дослідив належним чином наданий позивачем розрахунок заборгованості та виписку по картковому рахунку, не спростував належним чином викладені банком доводи по суті заявлених у цій справі вимог.

Отже, суду необхідно дослідити виписку по картковому рахунку у сукупності з іншими доказами та перевірити, чи було встановлено відповідачу кредитний ліміт, якщо було встановлено, то в якому розмірі, чи отримував він кредитну картку та строк її дії, чи користувався останній кредитними коштами (чи отримував готівку у банкоматі та відділенні банку, чи купував товари та чи перерахував кошти на інші рахунки), якщо користувався, то в якому розмірі, чи здійснював повернення кредитних коштів позивачу, якщо здійснював, то в якому розмірі.зазначив, що належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту є виписка по картковому рахунку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, виписка по картковому рахунку ОСОБА_1 , долучена представником позивача до матеріалів справи, є належним доказом щодо наявності заборгованості позичальниці за договором кредиту.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 113 890,48 грн.

Визначаючи розмір заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» колегія суддів враховує інформацію із виписки про рух коштів по картці відповідачки.

Так, із виписки по рахунку відповідачки слідує, що позивач нараховував відповідачці відсотки за користування кредитними коштами та зараховував на погашення відсотків кошти, які вносились ОСОБА_1 в рахунок погашення тіла кредиту.

Разом з тим, самою анкетою-заявою від 16 листопада 2019 року розмір відсотків та порядок їх нарахування не визначений.

Позивач, обгрунтовуючи своє право вимоги до відповідачки, зокрема і відсотків, посилався на Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank; Таблиця обчислення вартості кредиту; витяг з Тарифів за чорною карткою monobank та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank.

Однак долучені до позовної заяви позивачем Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank; Таблиця обчислення вартості кредиту; витяг з Тарифів за чорною карткою monobank та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, не містять підпису відповідачки про ознайомлення з ними, відтак у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили сплату відсотків за користування кредитними коштами та визначили порядок їх нарахування.

Визначаючи розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідачки на користь банку, апеляційний суд вважає за необхідне, з урахуванням інформації, наявної у виписці по рахунку позичальниці, здійнити власний розрахунок заборгованості.

Так, згідно розрахунку банку та виписки по рахунку слідує, що позивачем, в рахунок погашенення заборгованості за відсотками за період з 16 листопада 2019 року по 02 листопада 2023 року було списано з рахунку відповідачки 52 458, 22 грн (669, 73 грн, 42,63 грн, 2 123,00 грн, 1 676, 47 грн, 1703,39 грн, 1 167, 68 грн, 1 167, 07 грн, 1 844, 89 грн, 1 698, 44 грн, 1 892, 01 грн, 1 708, 98 грн, 1 335, 50 грн, 1 660, 34 грн, 1 873, 72 грн, 1 948, 27 грн, 1751,23 грн, 1 897, 38 грн, 1 853,03 грн, 2009, 93 грн, 2075, 69 грн, 1 879, 24 грн, 2 076, 37 грн, 1130, 71 грн, 1 247, 62 грн, 2 493, 04 грн, 2 774, 67 грн, 2 893, 55 грн, 2 813, 14 грн, 3050, 50 грн).

Оскільки сторонами кредитного договору не було узгоджено сплату відсотків за користування кредитними коштами, колегія суддів вважає, що кошти, зараховані позивачем в рахунок погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 52 458, 22 грн необхідно віднести до погашення тіла кредиту.

Відтак, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 61 432, 26 грн (113 890, 48 грн 52 458, 22 грн) сума кредитних коштів, яка витрачена та не погашена позичальницею.

Відповідачка не спростувала належними та допустими доказами відсутність у неї заборгованості перед банком, в той час, як банк належними та допустими доказами довів своє право вимоги заборгованості за тілом кредиту.

Суд першої інстанції вищезазначеного не врахував, а тому дійшов помилкових висновків про недоведеність позовних вимог банку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у розмірі 61 432, 26 грн .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального, порушенням норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 61 432, 26 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки вимоги банку задоволено апеляційним судом на 53, 9%, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за поданння позовної заяви в розмірі 1 446, 67 грн та апеляційної скарги в розмірі 2 170, 00 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким задовольнити частково позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16 листопада 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16 листопада 2019 року в розмірі 61 432, 26 грн.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 446, 67 грн та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 170,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 13.06.2025.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко