Справа №463/4385/25
Провадження №2/463/1524/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 травня 2025 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування про встановлення факту самостійного виховання дитини та стягнення неустойки зі сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про встановлення факту самостійного виховання дитини та стягнення неустойки зі сплати аліментів.

Із змісту заяви вбачається, що вона подана з порушенням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору в частині вимоги про встановлення факту самостійного виховання дитини, у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підтвердження обставин звільнення від сплати судового збору як учасника бойових дій позивач до матеріалів цивільної справи долучив копію довідки командира вчА2802 від 21.05.2023 року.

Так, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Розглядаючи питання щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору позивача на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, суддя враховує наступне.

Статус, права, пільги учасників бойових дій та Героїв України встановлені, відповідно, Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і Законом України від 16 грудня 1993 року № 3721-ХІІ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняних до них, визначені статтею 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зокрема, згідно з пунктом 18 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і пунктом 2 статті 9 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3721-ХІІ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» такі особи мають пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, наявність статусу учасника бойових дій або Героя України не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору, а в цій частині зроблена відсилка до іншого законодавства.

Разом з тим, частиною другою статті 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Конструкція п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в якому йдеться про «справи, пов`язані з порушенням їхніх прав», вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору.

Зазначена норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушення прав нерозривно пов`язане саме зі статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які встановлені Конституцією України та іншими законами.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Предметом спору, який розглядається судом є факт самостійного виховання дитини та стягнення неустойки зі сплати аліментів.

Спір, що виник в частині встановлення факту самостійного виховання дитинине пов`язаний з наявністю та відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій та у даних правовідносинах відсутнє порушення права позивача, пов`язане саме зі статусом позивача як учасника бойових дій.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 18 грудня 2019 року у справі № ЗП/9901/4/19 і від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Разом з тим, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору в частині позовної вимоги про стягнення неустойки зі сплати аліментів.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подання даної заяви до суду позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Тому, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши строк для усунення недоліків, допущених при її подачі, роз`яснивши, що у випадку невиконання вимог суду у вказаний термін, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування про встановлення факту самостійного виховання дитини та стягнення неустойки зі сплати аліментів залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

У випадку невиконання вимог суду у вказаний термін, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова в порядку та строки передбачені ст. ст. 353, 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Нор Н.В.