ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1182/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/3035/24 Категорія: 304090000 Булгакова Г. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т. Л.
суддіГончар Н. І., Сіренко Ю. В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 12.05.2025 (повний текст складено 12.05.2025, суддя в суді першої інстанції Булгакова Г. В.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

у травні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 4589175 від 12.06.2021 у розмірі 65 507,50 грн та судові витрати, мотивуючи про те, що позивач у справі набув права вимоги до боржників за укладеними договорами факторингу, у тому числі, і щодо відповідача на суму, заявлену до стягнення.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 12.05.2025 позов у справі задоволено з посиланням на обґрунтованість доводів позивача про набуття ним права вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості відповідача, яка нею погашена не була.

Відповідача подала на вказане рішення суду 15.05.2025 засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відхилити позов.

В обґрунтування вказано на те, що електронні копії доказів, надані позивачем, не можуть підтверджувати факт укладення відповідного кредитного договору.

У кредитному договорі відсутній електронний підпис кредитора.

Текст кредитного договору сформовано лише кредитором.

Позивач узагалі не довів факт укладення відповідного кредитного договору та не надав доказів ідентифікації відповідача в електронній системі кредитора.

Позивач не довів факт надання позичальнику в користування кредитних коштів, адже відповідна довідка містить не повний номер банківської картки, яка, до того ж, не підтверджено чи належить відповідачу.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» просило суд апеляційну скаргу відхилити як безпідставну, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважають його законним та належним чином обґрунтованим, також просили стягнути з відповідачки на користь товариства витрати на правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення боргу в сумі меншій тридцяти розмірів прожиткового мінімуму. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 12.06.2021 ОСОБА_2 через особистий кабінет на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» подала заявку на отримання кредиту (анкету-заяву на кредит № 4589175), в якій зазначено: сума кредиту 20 000,00 грн; строк кредиту 4 дні; дата повернення кредиту 16.06.2021; сума до повернення 23 000,00 грн.; складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 2 000,00 грн. Нараховується одноразово за ставкою 10,00% від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом: 1 000,00 грн. Нараховується за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; персональні дані позичальника.

ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачці SMS-повідомленням одноразовий ідентифікатор, при введені якого відповідачка підтвердила прийняття умов договору про споживчий кредит № 4589175 від 12.06.2021.

Відповідно до п.п. 1.1.- 1.4., 2.1., Договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося на строк 4 дні надати ОСОБА_2 кредит у сумі 20 000,00 грн., а ОСОБА_2 зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом до 16.06.2021, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно з п.п. 1.5.1., 1.5.2., 1.6. Договору комісія за надання кредиту - 2 000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 1 000,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Позичальник сплачує кредитодавця комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3. Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6. Договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3. Договору (п. 2.2.1. Договору).

Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3. Договору (п. 2.2.2. Договору).

У пункті 2.3.1. Договору сторони погодили порядок пролонгації строку кредитування. Так, продовження вказаного в п. 1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: 2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці нижче: Строк продовження, днів Максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 3 дні - 3.00 відсотки, 7 днів - 5.00 відсотків, 15 днів - 10.00 відсотків. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. 2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Судом також встановлено, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 4589175 від 12.06.2021 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 20 000,00 грн, шляхом зарахування 12.06.2021 грошових коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням № 48608963 від 12.06.2021.

Належність відповідачці банківської карти № НОМЕР_2 та зарахування на неї переказу у розмірі 20 000,00 грн. підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-241023/43614 від 31.10.2024 та випискою по вказаному картковому рахунку за 12.06.2021.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним факт отримання відповідачкою грошових коштів від ТОВ «Мілоан».

З відомості про щоденні нарахування та погашення, сформованою ТОВ «Мілоан» за кредитним договором № 4589175, встановлено, що 16.06.2021 відповідачка здійснила платіж у розмірі 1 500,00 грн, який зарахований ТОВ «Мілоан» як: 600,00 грн - сплата тіла кредиту; 300,00 грн - сплата процентів по кредиту; 600,00 грн - сплата комісії за пролонгацію, у зв`язку з чим, відповідно до п.п. 2.3.1.1. договору, строк кредитування було продовжено на 3 дні, тобто до 19.06.2021 включно. Надалі відповідачка оплати за кредитним договором не здійснювала, в результаті чого у неї утворилась заборгованість в загальному розмірі 65 507,50 грн, яка складається з: 19 400,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 44 107,50 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 000,00 грн заборгованість по комісії.

Проценти за користування кредитом нараховувалися ТОВ «Мілоан» наступним чином: з 13.06.2021 по 19.06.2021 згідно п. 1.5.2 Договору - у розмірі 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; з 20.06.2021 по 29.07.2021 включно згідно п. 1.6. Договору у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; з 30.07.2021 по 18.08.2021 включно згідно п. 1.6. Договору у розмірі 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання за договору у строк кредитування, визначений п. 1.4 договору з урахуванням продовження строку кредитування, та у подальшому продовжила користуватися кредитними коштами протягом всього пролонгованого строку кредитування, визначеного п. 2.2.3, тобто протягом 60 днів з дня наступного, після закінчення строку кредитування, суд приходить до висновку, що нарахування процентів відбулося у відповідності до умов договору та їх розрахунок є арифметично вірним.

Указані документи містять перелік персональних даних позичальника, а саме ПІБ, РНОКПП, реквізити паспорта, зареєстровану адресу місця проживання, номер телефону та електронну пошту.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.09.2021 змінила прізвище, ім`я та по батькові на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_3 від 02.09.2021 та серії НОМЕР_4 від 24.01.2023.

Підпунктом 3.2.6. пункту 3 кредитного Договору передбачено, що ТОВ «Мілоан» має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати свої права за цим Договором на користь третіх осіб в будь який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.

Так 13.09.2021 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір факторингу № 07Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за Договором про споживчий кредит № 4589175 від 12.06.2021, укладеним з ОСОБА_2 , сума заборгованості за яким складає 65 507,50 грн, з яких: 19 400,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 44 107,50 грн - заборгованість за відсотками, 2 000,00 грн заборгованість за комісією.

Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів за кредитним договором не виконав у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом у цій справі про стягнення боргу.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав кошти за кредитним договором та не повернув їх у визначені строки, сплативши погоджені сторонами договору відсотки по кредиту та комісію, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договорами факторингу.

Отже відповідні позовні вимоги підлягають до задоволення.

При цьому доказів виконання наявних грошових зобов`язань ні перед позивачем у справі ні перед попередніми кредиторами відповідачем суду не надано.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що електронні копії доказів, надані позивачем, не можуть підтверджувати факт укладення відповідного кредитного договору, адже, як зазначалося вище, кредитний договір відповідач укладала в електронній формі з використанням дистанційного доступу через мережу Інтернет до інформаційної системи кредитора, відтак, для надання можливості суду дослідити наявні у такій системі документи є доцільним їх роздруківка з дорученням до матеріалів справи.

Не можуть бути взяті до уваги і посилання скаржника на те, що у кредитному договорі відсутній електронний підпис кредитора, а текст кредитного договору сформовано лише кредитором, оскільки при роздруківці тексту кредитного договору можуть не відображатися дані одноразового ідентифікатора, який фактично замінює особисто виконаний вручну підпис сторони договору.

Слід врахувати, що без належної ідентифікації клієнта після надсилання відповідачу на її номер мобільного телефону одноразового ідентифікатора, який і був самостійно введений позичальником при оформленні кредитних правовідносин після зазначення своїх персональних даних реквізити паспорта, зареєстроване місце проживання, ПІБ, РНОКПП, номер телефону, кредитний договір не був би укладений та позичальник не могла б отримати у своє користування обумовлені у договорі кредитні кошти.

Іншого способу отримати персональні дані позичальника кредитор не мав.

З цих підстав апеляційний суд оцінює критично аргументи скаржника про те, що позивач не довів факт укладення відповідного кредитного договору та не надав доказів ідентифікації відповідача в електронній системі кредитора.

Також апеляційний суд приймає до уваги, що на а.с. 120 т. 1 на звороті наявне зазначення одноразового ідентифікатора, що був використаний позичальником при укладенні договору, що спростовує вищенаведені твердження скаржника.

Апеляційний суд відхиляє посилання скаржника і на те, що позивач не довів факт надання позичальнику в користування кредитних коштів, адже відповідна довідка містить не повний номер банківської картки, яка, до того ж, не підтверджено чи належить відповідачу, оскільки в наданій позивачем довідці зазначено точну суму кредиту, погоджену відповідачем при оформленні договору, а також про її перерахування безпосередньо після укладення договору, що свідчить про те, що відповідні кошти було перераховано саме на виконання наявних по договору зобов`язань.

Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана представником відповідача апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 12.05.2025 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати скаржника по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи не відшкодовувати у зв`язку з відхиленням вимог скарги.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 12.05.2025 у даній цивільній справі залишити без змін.

Витрати скаржника по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи не відшкодовувати.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 18.06.2025.

Суддя-доповідач

Судді