н/п 2-о/174/27/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Данилюк Т.М.

за участю секретаря Килинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, вказуючи, що вона є донькою ОСОБА_2 . У зв`язку з укладенням шлюбів вона змінювала прізвище на ОСОБА_3 та на ОСОБА_4 . ЇЇ батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкав у АДРЕСА_1 . Місто Приморськ та Приморський район Запорізької області з 26.02.2022 є тимчасово окупованими російською федерацією територіями (наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376).

ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_2 , помер. Родичі, які проживають на тимчасово окупованій території Приморського району, повідомили про смерть батька та надали копії документів про смерть виданих органами окупаційної влади - корінець медичного свідоцтва про смерть та свідоцтво про смерть, а також фотографії з місця поховання з фотографією батька та написом.

Проте, вона не може зареєструвати смерть батька в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримати свідоцтво про смерть, у зв`язку з тим, що наявні в неї документи не відповідають формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 25.10.2000 № 1150/13024. Отже, встановити факт смерті батька інакше як в судовому порядку неможливо, встановлення даного факту необхідно для державної реєстрації смерті згідно з законодавством України та отримання свідоцтва про смерть.

Просить встановити факт смерті її батька ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України.

Заявниця ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить заяву задовольнити (а.с.24).

Представник заінтересованої особи - Вільногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.23).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з п.1 гл.5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ч.ч.2,3,4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Також, судом приймається до уваги практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях наголошує, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі "Cyprus v. Turkey", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, що видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Факт родинних відносин між заявницею та померлим ОСОБА_2 підтверджується наступними документами:

З копії паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Приморськ Приморського району Запорізької області (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_2 виданого Приморським райбюро ЗАГС, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 виданого бюро ЗАГС Вільногірського міськвиконкому Дніпропетровської області, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвали шлюб 16.11.1989, прізвище дружини після розірвання шлюб - ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданого бюро ЗАГС Вільногірського міськвиконкому Дніпропетровської області 11.10.1991, ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_8 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 (а.с.11).

Особа заявниці підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , який видано 10.12.1998 Вільногірським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, відповідно до якого ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Приморськ Приморського району Запорізької області (а.с.12).

Відповідно до копії заповіту посвідченого секретарем Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 61, ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 , земельні ділянки розміром 6,80 га та 0,95 га яка розташована на території Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області (а.с.8).

Факт смерті та причини смерті ОСОБА_2 підтверджуються копією корінця медичного свідоцтва про смерть серії 23 № 201250013 від 12.05.2025, виданого Приморською центральною районною лікарнею Запорізької області та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого територіальним відділом ЗАГС Приморського району Управління ЗАГС Запорізької області, згідно яких ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Приморськ Приморського району Запорізької області, російська федерація, причина смерті застійна серцева недостатність, атеросклеротична хвороба серця, ішемічна хвороба серця (а.с.4,5).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за можливе застосувати вищевказані загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, для оцінки наданих заявницею документів про смерть ОСОБА_2 , виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті батька на тимчасово окупованій території України для заявниці ОСОБА_1 є істотно обмеженими, у той час як встановлення вказаного факту має для неї істотне значення щодо реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо, тому надані заявницею копії свідоцтва про смерть та лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , суд приймає у якості допустимих доказів по справі.

Таким чином, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2 , який є громадянином України, проживав та помер на тимчасово окупованій території України в м. Приморськ Приморського району Запорізької області (згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376), що підтверджується наданими заявницею та дослідженими в судовому засіданні доказами, тому факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на тимчасово окупованій території України в м. Приморськ Приморського району Запорізької області, знайшов своє підтвердження в суді. В свою чергу, встановлення факту смерті ОСОБА_2 має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки є підставою для реєстрації смерті її батька ОСОБА_2 державним органом України та видачі свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразка та отримання спадщини, тому заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4. ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, дане рішення підлягає негайному виконанню.

На підставі ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та керуючись 263-265, 268, 293-294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) -задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Приморськ Приморського району Запорізької області та помер на тимчасово окупованій території України ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Приморськ Приморського району Запорізької області, був зареєстрований та проживав на момент смерті у АДРЕСА_1 , тобто на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис Т.М.Данилюк