Ухвала

(про залишення позовної заяви без руху)

Справа № 568/876/25

Провадження № 2/568/355/25

09 червня 2025 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О.

перевіривши матеріали спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, питання щодо форми, змісту та порядку подання позовної заяви та доказів врегульовані статтями 83, 95, 175-177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду подано спільну заяву про позбавлення батьківських прав.

Тлумачення змісту пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Заявникам подано «спільну заяву про позбавлення батьківських прав», що не узгоджується з вимогами ст.165 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Згідно ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони (позивач та відповідач), треті особи.

Згідно ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Отже, враховуючи викладене вище, позивачу необхідно визначитися з колом учасників справи, вказавши відомості, встановлені пунктами 2 частини третьої статті 175 ЦПК України, а також до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно з п. 5 п. 7 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Заявляючи вимогу про позбавлення матір дітей батьківських прав, до позовної заяви не долучено докази на підтвердження факту умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, тобто винної поведінки, у заяві, відсутні також будь - які дані з приводу того, чи звертались заявники до відповідних уповноважених установ щодо неналежного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків та чи вживалися відповідні заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на її винну поведінку.

Отже, зважаючи на наведене, до заяви не долучено доказів та не зазначено таких доказів, які вказують на викладені у позовній заяві обставини, які стали підставою для звернення до суду з даним позовом та підтверджують свідоме, умисне нехтування ОСОБА_1 своїми обов`язками щодо дітей.

Відповідно до положень ст.19 Сімейного Кодексу України, питання щодо позбавлення батьківських прав певної особи повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням про це письмового висновку, однак, в матеріалах заяви відсутній висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, як і відсутні докази, що позивачка зверталася до органу опіки та піклування саме із питанням про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності позбавлення батьківських прав. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з батьками та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

У цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Також, відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Сторони та інші учасники судового розгляду повинні подати докази у справі безпосередньо до суду разом із поданням відповідних заяв по суті. Порядок та строки подання доказів та копій доказів визначено статтею 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Подана «спільна заява» з додатками лише в одному екземплярі, а не у кількості відповідно до кількості учасників справи.

Отже, дана «спільна заява» підлягає залишенню без руху, так як по змісту та формі подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: не визначено коло учасників, які необхідно залучити до участі у справі, не викладено обставин та не зазначено доказів, які підтверджують факт умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків; не долучено висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст.185 цього Кодексу, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позову без руху жодним чином не перешкоджає позивачеві у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

За таких обставин, заява підлягає залишенню без руху для усунення всіх зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Повідомити заявників про необхідність виправити у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали зазначені недоліки, шляхом приведення позовної заяви у відповідність до положень чинного законодавства, надання відповідних документів.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, заяву вважати неподаною та повернути її позивачу.

Копію ухвали надіслати заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.О. Троцюк