Провадження №2/522/3351/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.

при секретарі Морозовій О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у розмірі 75299,55 грн., а також стягнення судових витрат понесених позивачем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 лютого 2024 року АТ «СК «ІНГО Україна», було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу BMW, номер НОМЕР_1 . 28 серпня 2024 року мала місце ДТП за участі транспортного засобу BMW Х 5 та транспортного засобу BMW Х3, номер НОМЕР_1 . Постановою суду відповідача визнано винуватцем ДТП. Оскільки дана пригода була страховим випадком, позивачем було встановлено обставини, визначено розмір завданої шкоди та здійснено страхове відшкодування потерпілій особі. В зв`язку з чим, наразі просить стягнути суму матеріальної шкоди з відповідача.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана справа була передана на розгляд судді Шенцевій О.П.

31 січня 2025 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси позовну заяву Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди залишено без руху.

06 лютого 2025 року до суду від представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 10 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

06 березня 2025 року на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи.

11 червня 2025 року до суду надійшла заява Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про розгляд справи без участі.

У судове засідання 11 червня 2025 року сторони не з`явились, про дату та час повідомлялись належним чином.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Станом на день винесення рішення, відповідач відзив до суду не надсилав.

Згідно до п.п. 6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі N 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» та ОСОБА_2 було укладено Договір страхування № 870583810.24 добровільного страхування засобів наземного транспорту, за яким застраховано транспортний засіб - «BMW», державний номер НОМЕР_1 .

В період дії договору страхування, 28.08.2024 року, по вул. Люстдорфська дорога, напроти буд.146 в м. Одеси сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», державний номер НОМЕР_2 та автомобіля «BMW», державний номер НОМЕР_1 .

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 14.10.2024 року по справі N? 947/28797/24 року, винуватцем зазначеної ДТП визнано ОСОБА_1 .

Після вищезазначеної події потерпілий в ДТП звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 28.08.2024 року за участю застрахованого автомобіля, з метою отримання виплати страхового відшкодування.

Даний випадок визнано страховим та позивачем вищевказана заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування.

Розмір страхового відшкодування визначено на підставі Страхового акту N? 7373024 від 19.09.2024 року та вартість ремонту автомобіля «BMW», державний номер НОМЕР_1 становила 83561,52 грн., а сума до відшкодування 75299,55 гривень.

При цьому, виплата страхового відшкодування визначалась за мінусом розміру франшизи за договором страхування (8261,97 грн.).

Так, позивач, на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 75299,55 грн., що підтверджується, страховим актом та платіжною інструкцією.

Відповідно до статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України).

Відповідно до статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

У пункту 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з вимогами статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування.

Суд, дослідивши та оцінивши всі надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оскільки відповідачем не було подано відзив на позовну заяву, дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Страхова компанія «ІНГО» підлягають задоволенню.

Відповідно положень статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача.

Відтак, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову в даній справі, сплачений позивачем судовий збір при звернені до суду з позовом у сумі 3028 гривень (платіжна інструкція №27932 від 10.12.2024), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33) матеріальну шкоду у розмірі 75299,55 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33) суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя