Справа № 182/4882/23
Провадження № 2/0182/183/2025
У Х В А Л А

Іменем України

11.06.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Паламарчук П.Ю., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за вказаним вище позовом.

Від позивача 14.04.2025 року до суду надійшла заява про витребування відомостей у Міністерстві інтеграції України, - чи являється громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внутрішньо переміщеною особою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадках, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне витребувати у Міністерства соціальної політики України відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно громадянки України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 84 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Зобов`язати Міністерство соціальної політики України надати суду відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, інформацію щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- дані про останнє зареєстроване та фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»;

- дані про фактичне місце проживання особи на дату звернення;

- адреса, за якою із внутрішньо переміщеної особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та номер телефону.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Попередити, що за неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з п.3 ч.1 ст. 148 ЦПК України.

Суддя: О. В. Рунчева