Справа № 159/3179/25
Провадження № 2/159/1247/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судових засідань Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

у с т а н о в и в :

У травні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТзОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість договором позики №2636532 від 12.06.2024 в розмірі 16067,00 гривень та 3028,00 гривень судового збору.

Ухвалою від 20.05.2025, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, суд відкрив провадження у справі, визначив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання 18.06.2025 представник позивача Миколаєнко В.М. не з`явилася, у письмовому клопотанні просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, також просила повернути сплачений при зверненні до суду судовий збір. Заяву мотивувала тим, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за договором позики.

Належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_1 (рекомендоване поштове повідомлення 442) в судове засідання не з`явився.

У зв`язку з неявкою усіх учасників провадження фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Статтею 255 ЦПК України серед підстав для закриття провадження у справі, передбачені зокрема дві різні підстави: п.2 ч.1 відсутність предмету спору; п.4 ч.1 позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Від підстав закриття провадження у справі залежить питання розподілу судових витрат.

Так, відповідно до п.5 ч.1, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, у разі закриття провадження з підстав відсутності предмету спору позивачу повертається сплачений ним судовий збір, а у випадку закриття провадження у справі з підстав відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті позивач має право на повернення лише 50% судового збору.

Приписи Закону України «Про судовий збір» кореспондуються із нормами статті 142 ЦПК України, в якій передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 цієї статті).

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (ч.3 цієї статті).

Відповідно до ч.3 ст.263 ЦПК України суд при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2023 у справі 522/3680/22 сформував висновок про те, що логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України) дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

До клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, представник позивача не надала докази дати сплати відповідачем заборгованості за договором позики.

Частиною 7 ст.81 ЦПК України передбачене право суду на витребування доказів з власної ініціативи у разі сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Ураховуючи правову підставу для закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору, суд вважає необхідним витребувати у позивача докази на підтвердження факту погашенням відповідачем ОСОБА_1 суми заборгованості за договором позики, із зазначенням суми і дати перерахування коштів.

Перелічені докази мають суттєве значення для правильного, всебічного, об`єктивного вирішення клопотання представника позивача про закриття провадження за відсутністю предмета спору, та в подальшому вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 4, 19, 43, 81, 255, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» докази на підтвердження факту погашенням відповідачем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суми кредитної заборгованості за договором позики №2636532 від 12.06.2024, із зазначенням суми і дати перерахування коштів.

Ухвала підлягає виконанню в строк до 21.07.2025.

Документи, які вимагає суд, направити до суду безпосередньо. У випадку неможливості подати вище перелічені письмові докази у встановлений судом строк повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до частин восьмої, дев`ятої статті 84 ЦПК України попередити про відповідальність винних осіб за неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі, і з причин, визнаних судом неповажними. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Судове засідання у справі відкласти на 09.00 годину 29.07.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийТ. В. Денисюк