Справа 206/6973/24
Провадження 2/206/676/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого судді: Малихіної В.В.

При секретарі: Тимченко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Шахтар» про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Шахтар» про визнання права власності на житловий будинок.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Дзержинської міської ради народних депутатів від 02.01.1984 № 339.3 Про затвердження актів державної комісії з приймання об`єктів в експлуатацію 72-квартирний житловий будинок №9 квартала 90 м. Дзержинська був переданий на баланс житлово-будівельного кооперативу «Шахтар». Позивач, ОСОБА_1 , є членом ЖБК Шахтар з 26.01.1984 та на підставі рішення Дзержинської міської Ради народних депутатів від 26.02.1985 №50.7 Про заселення кооперативного будинку АДРЕСА_1 йому за ордером (від 23.03.1985 №66) була надана спірна кооперативна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , в якій він має зареєстроване місце проживання та фактично мешкав до початку активних бойових дій на території Торецької громади Бахмутського району Донецької області. Позивачем 22.01.1992 в повному обсязі був сплачений пайовий внесок за квартиру в сумі 11400,00 руб. (одинадцять тисяч чотириста руб.), що підтверджується квитанціями від 16.04.1984 №317142; від 22.01.1992 №492971 про зарахування коштів на рахунок ЖБК Шахтар (у Позивача збереглися дві квитанції, частина сума була сплачена шляхом утримання внесків на погашення суми з заробітної плати) та довідкою про сплату в повному обсязі пайового внеску, виданою ЖБК «Шахтар» 12.11.2024 №4. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 08.03.2024 та зареєстрованого в Реєстрі будівельної діяльності (ТІ01:7438-8197-8590-1431), квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , має загальну площу 63,5 кв.м (серед яких житлова площа 37,2 кв.м; допоміжна 23,8 кв.м; приміщення загального користування 2,5 кв.м).

Свідоцтво про право власності на квартиру позивач не отримував та державну реєстрацію цього права не здійснював, оскільки відповідно до діючого на той час законодавства, право власності члена житлового кооперативу на квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації. Довідкою Торецької міської військової адміністрації від 30.07.2024 року №17-339 підтверджується, що відповідно до даних архівів КП «Бюро технічної інвентаризації м.Торецька» станом на 01.01.2013 року, підтвердити інформацію про державну реєстрацію речових прав Позивача на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 не є можливим. Станом на день подання позовної заяви у позивача немає можливості надати актуальні відомості про відсутність реєстрації права власності на вказану квартиру, зокрема інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з масштабною кібератакою, що обмежила доступ до цих реєстрів. Так, відповідно до ПКМУ від 20 грудня 2024 р. №1445 строки надання публічних (електронних публічних) послуг, що відповідно до законодавства надаються з використанням єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції зупиняються, до відновлення доступу до зазначених реєстрів. 27.06.2024 року відбулися обстріли з боку російських окупаційних військ м.Торецька, внаслідок яких о 09:30 (КАБ-250) було пошкоджено будинок та зруйновано квартири за адресою: АДРЕСА_3 ), про що до відділення поліції №1 Бахмутського РВП надійшло відповідне повідомлення від мешканців територіальної громади та 27.06.2024 органом досудового розслідування було зареєстроване кримінальне провадження № 0001906. З метою внесення інформації про право власності на квартиру, 14.11.2024 Позивач звернувся із заявою про реєстрацію набуття права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , до державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровська обл. Відповідно до рішення від 20.11.2024 №76181353, позивачу було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності, так як подані ним документи, а також відомості Торецької міської військової адміністрації, на яку покладені повноваження з виконання запитів фізичних та юридичних осіб, надання довідок та іншої інформації про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно до 1 січня 2013 року, не дають змоги встановити чи проводилась або не проводилась державна реєстрація речових прав на квартиру за адресою АДРЕСА_2 . Просив суд ухвалити рішення, яким Визнати за ним зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ), право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з трьох кімнат, загальною площею 63,5 кв. м, житловою площею 37,2 кв. м.

Ухвалою від 27.02.2025 року справа прийнята до провадження та розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 24.04.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити на підставі викладених обставин.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, в якій просила ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства України.

Представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу «Шахтар» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є членом ЖБК Шахтар з 26.01.1984 та на підставі рішення Дзержинської міської Ради народних депутатів від 26.02.1985 №50.7 Про заселення кооперативного будинку АДРЕСА_1 йому за ордером (від 23.03.1985 №66) була надана спірна кооперативна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , в якій він має зареєстроване місце проживання та фактично мешкав до початку активних бойових дій на території Торецької громади Бахмутського району Донецької області ( а.с. 15-18).

22.01.1992 року позивачем в повному обсязі був сплачений пайовий внесок за квартиру в сумі 11400,00 руб., що підтверджується квитанціями від 16.04.1984 №317142; від 22.01.1992 №492971 про зарахування коштів на рахунок ЖБК Шахтар, та довідкою про сплату в повному обсязі пайового внеску, виданою ЖБК «Шахтар» 12.11.2024 №4 (а.с.19).

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 08.03.2024 та зареєстрованого в Реєстрі будівельної діяльності (ТІ01:7438-8197-8590-1431), квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , має загальну площу 63,5 кв.м (серед яких житлова площа 37,2 кв.м; допоміжна 23,8 кв.м; приміщення загального користування 2,5 кв.м) ( а.с.21-22).

Відповідно до довідки Торецької міської військової адміністрації від 30.07.2024 року №17-339 підтверджується, що відповідно до даних архівів КП «Бюро технічної інвентаризації м.Торецька» станом на 01.01.2013 року, підтвердити інформацію про державну реєстрацію речових прав Позивача на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 не є можливим.

27.06.2024 року відбулися обстріли з боку російських окупаційних військ м.Торецька, внаслідок яких о 09:30 (КАБ-250) було пошкоджено будинок та зруйновано квартири за адресою: АДРЕСА_3 ), про що до відділення поліції №1 Бахмутського РВП надійшло відповідне повідомлення від мешканців територіальної громади та 27.06.2024 органом досудового розслідування було зареєстроване кримінальне провадження № 0001906.

З метою внесення інформації про право власності на квартиру, 14.11.2024 позивач звернувся із заявою про реєстрацію набуття права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , до державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровська обл.

Відповідно до рішення від 20.11.2024 №76181353, позивачу було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності, оскільки подані ним документи, а також відомості Торецької міської військової адміністрації, на яку покладені повноваження з виконання запитів фізичних та юридичних осіб, надання довідок та іншої інформації про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно до 1 січня 2013 року, не дають змоги встановити чи проводилась або не проводилась державна реєстрація речових прав на квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

Позивач посилається на ті обставини, що крім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на квартиру не має.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ст.137 ЖК Української РСР, в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів установлювався законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу та іншими актами законодавства Української РСР. Примірний статут житлово-будівельного кооперативу затверджується Радою Міністрів Українській РСР.

Відповідно до п. 19 Примірного статуту ЖБК, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 р. №186, жилий будинок (будинки) і надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадянами повністю внесено пайові внески) і не можуть бути у нього вилучені, продані або передані ним як у цілому, так і частинами (квартири, кімнати) ні організаціям, ні окремим особам, за винятком передачі, здійснюваної при ліквідації кооперативу.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року визначено, що при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

У відповідності до ст.392 ЦК України (в редакції від 16 січня 2003 року) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України (в редакції від 16 січня 2003 року), право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Положення ст.328 Цивільного кодексу України (в редакції від 16 січня 2003 року) передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 128 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу.

За положеннями ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до ст. 384 ЦК України (в редакції від 2003 року), зазначено, що в разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири.

В п. п. 69, 71 Листа Верховного Суду України від 26 травня 2001 року «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» зазначалось, що члени ЖБК, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», набувають права власності на квартиру.

З п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» вбачається, що судам слід мати на увазі, що згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства.

Позивач, будучи членом ЖБК Шахтар, отримав ордер на спірну квартиру та 22 січня 1992 року повністю сплатив пайовий внесок, що підтверджується довідкою, виданою ЖБК Шахтар від 12.11.2024, тому правомірно набув право власності на квартиру. При цьому, на момент набуття права власності позивачем на спірну кооперативну квартиру законодавством не було передбачено обов`язкової державної реєстрація прав на неї.

Рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровської обл. від 20.11.2024 №76181353, позивачу було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на квартиру.

За п.п.«а» п.4.1 Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року № 56, передбачалось, що оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об`єднання, які повністю внесли свої пайові внески.

На підставі п.п.«а» п.4.1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року № 121, оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об`єднання, які повністю внесли свої пайові внески.

Згідно з п.п.«а» п.6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (назва із змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства юстиції України від 17.02.2010 року, від 28.07.2010 року), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об`єднання, які повністю внесли свої пайові внески.

При цьому п.6.2 вказаного Тимчасового положення було передбачено, що підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів відповідно до законодавства проводити Бюро технічної інвентаризації.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004 року.

Законодавцем також не визначалось вимоги щодо отримання позивачем правовстановлюючого документу на спірну кооперативну квартиру на момент сплати пайового внеску за квартиру (22.01.1992).

Однак у подальшому Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року № 56, Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року № 121, а також Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, була передбачена процедура оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна для членів житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески, шляхом отримання свідоцтва про право власності від місцевих органів державної виконавчої влади або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Згідно інформаційної довідки № 040 від 11.03.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем ОСОБА_1 відсутня реєстрація речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; 13-2) актів приймання-передачі нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; 13-3) договору про передачу страхового портфеля;14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.81 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127, у разі коли право власності на закінчений будівництвом об`єкт відповідно до договору або закону набувається іншими особами, відмінними від замовника будівництва, або відповідно до договору набувається у спільну власність замовником будівництва та іншими особами, державному реєстратору подається відповідний договір, що передбачає набуття права власності на закінчений будівництвом об`єкт іншою особою, відмінною від замовника будівництва, або набуття права спільної власності замовника будівництва та іншої особи, чи у випадках, передбачених законом, інший документ, що підтверджує факт набуття права власності іншою особою, відмінною від замовника будівництва. У разі участі особи у діяльності кооперативу документом, що підтверджує набуття у власність членом кооперативу завершеного будівництвом об`єкта, є видана таким кооперативом довідка про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

З системного аналізу вищезазначених нормативно-правових актів вбачається, що на момент виникнення правовідносин законодавство не вимагало оформлення правовстановлюючих документів та обов`язкової реєстрації права власності на квартиру. Позивачем повністю був сплачений пайовий внесок за квартиру кооперативну квартиру, Позивач є членом кооперативу, що підтверджується довідкою, виданою ЖБК «Шахтар» від 12 листопада 2024 року, тож відповідно до вимог Закону України Закону України «Про власність», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ЦК України позовна вимога про визнання права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи матеріали справи в їх сукупності, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України,

ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, третя особа: Житлово-будівельний кооператив "Шахтар" про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ), право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з трьох кімнат, загальною площею 63,5 кв. м, житловою площею 37,2 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Малихіна