Справа № 131/148/25
Провадження № 22-ц/801/1458/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач:Копаничук С. Г.
УХВАЛА

19 червня 2025 рокуСправа № 131/148/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Оніщука В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Кашпрук М. Г.

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді-доповідача Копаничук С. Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 квітня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 квітня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів (заробітку), починаючи з 21 січня 2025 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2025 року для розгляду цієї справи був визначений склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) Копаничук С. Г., судді Голота Л. О., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 червня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без участі сторін.

10 червня 2025 року від представника позивача - Сторожука М. С. надійшла заява про відвід судді Копаничук С. Г. з підстав, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

В обґрунтування заяви про відвід судді Копаничук С. Г. заявник зазначив, що він не довіряє судді Копаничук С. Г. ,оскільки вона , будучи суддею-доповідачем у справі №131/277/24,неповно з`ясувала обставини справи, ухвалила, на його думку , незаконну постанову, що порушувала права неповнолітньої на належне матеріальне забезпечення; не допустила представника позивача до участі у розгляді справи. Вважає ,що суддя Копаничук С. Г. прямо чи побічно заінтересована у розгляді справи. Крім цього, виходячи зі звіту автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційного суду , із 11 суддів Вінницького апеляційного суду було вибрано суддю Копаничук С.Г. хоча у неї відпрацьовано 97 днів та розподілено справ більше , ніж у інших десяти суддів, що наводить на сумніви у об`єктивності та неупередженості автоматизованого розподілу справ та може вказувати на розподіл справи у ручному режимі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 червня 2025 року в задоволенні заяви представника позивача - Сторожука М. С. про відвід судді Копаничук С.Г. відмовлено.

19 червня 2025 року суддя Копаничук С. Г. заявила самовідвід. Зазначає, що незгода позивача з судовим рішенням у справі №131/277/24 за участі цих же сторін, а також власний аналіз ОСОБА_5 звіту про автоматизований розподіл справ , могли спричинити появу у заявника об`єктивно обумовленого внутрішнього сумніву щодо безсторонності судді (див. «Морел проти Франції» (Morel v. France), заява № 34130/96, п. 44, ЕСНR 2000-VІ).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За вказаних обставин сам факт того, що справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини розглядатиметься складом суду, якому заявник не довіряє розгляд справи, підриває видимість справедливого судового розгляду.

У пункті 20 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки вказано, що судді не можуть ефективно здійснювати правосуддя без довіри громадськості, адже вони є частиною суспільства, якому служать. Їм слід бути обізнаними щодо очікувань громадськості від судової системи та скарг на її функціонування.

У преамбулі Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, йдеться про те, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду (стаття 1 Кодексу суддівської етики).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватися особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

У справах, де складно отримати докази, які спростовували б презумпцію суб`єктивної неупередженості судді, вимога наявності об`єктивної неупередженості надає додаткову важливу гарантію.

За таких обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості складу суду при розгляді справи та забезпечення довіри учасників справи та сторонніх спостерігачів до судових рішень Вінницького апеляційного суду, заяву судді Копаничук С. Г. слід задовольнити.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Заяву судді Копаничук С. Г. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Копаничук С. Г. від участі у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Цивільну справу № 131/184/25 передати на повторний автоматизований розподіл у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С. Г. Копаничук

судді: Л. О. Голота

В. В. Оніщук