ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 червня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8716/24

Головуючий у першій інстанції Павлов В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1118/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

секретар: Шкарупа Ю.В.,

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Акціонерне товариство «МетаБанк»

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову , (суддя Павлов В.Г.), ухвалену у м. Чернігів ,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , а саме: садового будинку, літ. «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки: :90:971:009, цільове призначення: введення садівництва , площа: 0,0466 га (РНОНМ 63), 53/100 домоволодіння, з двох житлових будинків, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (РНМ 16176318). Зазначена заява подана до подання позовної заяви у порядку ч. 2 ст. 149 ЦПК України. Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що заявник та ОСОБА_2 були відповідачами у справі за позовом АТ «МетаБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 11.08.2021 р. рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.01.2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в сумі 12 147 доларів 24 центи США. На виконання зазначеної постанови апеляційного суду, в межах виконавчого провадження №63687181, було реалізоване майно належне ОСОБА_1 та внесено кошти в сумі 327157,72 грн від загальної суми заборгованості в розмірі 341751,25 грн. На час звернення з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 327 157,72 грн в порядку ч.2 ст. 556 ЦК України. Невжиття заходів забезпечення позову може стати на заваді чи унеможливити виконання рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_2 , адже існує небезпека, що відповідачка може відчужити своє майно.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , а саме: - садовий будинок, літ. «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки: :90:971:009, цільове призначення: введення садівництва , площа: 0,0466 га (РНОНМ 63), - 53/100 домоволодіння, з двох житлових будинків, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (РНМ 16176318).

Суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову вважав, обґрунтованим припущення заявника, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову у виді накладення арешту, передбачено чинним законодавством, та його застосування буде співмірним можливим заявленим вимогам і в достатній мірі забезпечить законні права учасників справи. При цьому, обраний заявником вид забезпечення позову як накладення арешту на майно відповідача по справі, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав власника оскільки такий захід забезпечення не позбавляє права користування майном, а лише обмежує можливість відчужування належного їй майна.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «МетаБанк» просить суд скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.09.2024 року про забезпечення позову. Акціонерне товариство «МетаБанк» повідомляє суд апеляційної інстанції про те, що між Акціонерним банком « Металург» правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та ОСОБА_2 укладено 26.11.2007 року кредитний договір № 35А, згідно з яким позичальнику був наданий кредит на придбання нерухомого майна. В якості забезпечення виконання умов укладеного договору між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, за яким предметом іпотеки було нерухоме майно, а саме 53/100 домоволодіння, з двох житлових будинків, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та договір поруки з ОСОБА_1 .. Оскільки ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, банк звернувся до суду з двома різними позовами про стягнення на свою користь кредитної заборгованості за різні періоди і за результатами розгляду яких у справі № 751/11211/16-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прострочену заборгованість по простроченому кредиту, заборгованість за відсотками та пенею за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором на загальну суму 12147.24 дол. США за період з 26.08.2016 року по 02.12.2016 року та по справі № 751/6006//21 стягнуто з ОСОБА_2 прострочену заборгованість по простроченому кредиту у розмірі 38472.93 дол. США, заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 113506,42 дол. США за період з 03.12.2016 року по 13.08.2021 року. Виконавчі листи щодо примусового виконання вказаних рішень були пред`явлені до примусового виконання в 2022 році та в 2024 році. В межах примусового виконання зведеного ВП № 70595199 приватним виконавцем було арештовано та описане належне ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме садовий будинок, літ. «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки: :90:971:009, цільове призначення: введення садівництва , площа: 0,0466 га (РНОНМ 63), - 53/100 домоволодіння, з двох житлових будинків, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене майно було виставлене на торги через ДП « Сетам», але оскільки за результатами проведення третіх торгів описане та арештоване майно не було реалізоване, АТ«МетаБанк» звернулось до приватного виконавця з заявою в порядку ст.61 Закону України « Про виконавче провадження» про залишення майна боржника за стягувачем. 13.05.2025 року приватний виконавець листом повідомив банк про відмову у задоволенні заяви про залишення майна боржника за стягувачем у зв`язку з наявністю обтяження накладеного на підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.09.2024 року. Акціонерне товариство «МетаБанк» звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 обґрунтував свою заяву про забезпечення позову лише власними побоюваннями щодо відчудження майна ОСОБА_2 не надавши при цьому жодного доказу на підтвердження таких намірів з боку ОСОБА_2 в свою чергу описуючи обставини, які стали підставою для подання позовної заяви ОСОБА_1 зазначає про стягнення з нього, як з поручителя на користь АТ«МетаБанк» заборгованості за кредитним договором, яка і на даний час залишається не сплачено. Судом при винесенні оскаржуваної ухвали не встановлено всіх обставин справи та не враховано інтереси стягувачів за іншими судовими рішеннями. Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позовними вимогами при цьому не врахувавши вартість нерухомого майна на яке просив ОСОБА_1 накласти арешт.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить суд залишити оскаржувану ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. ОСОБА_1 наголошує в відзиві на апеляційну скаргу, що він є таким самим кредитором ОСОБА_2 як і АТ«МетаБанк» за одним і тим же кредитним договором, і в нього наявні такі ж права кредитора і іпотекодержателя. ОСОБА_1 зазначає, що після ухвалення рішення Новозаводським районним судом м. Чернігова від 21 січня 2020 року позовні вимоги АТ«МетаБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості були задоволені, стягнуто з відповідачів на користь банку заборгованість у розмірі 176458,81 дол.США. Вказане рішення набрало законної сили та перебувало на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В ході проведення виконавчих дій, було арештовано та описане належне ОСОБА_1 нерухоме майно, яке в подальшому реалізоване через електронний аукціон. Від продажу описаного майна виручені кошти в сумі 327157.72 грн були направлені на погашення заборгованості за кредитним договором №35А від 26.11.2007 року. Таким чином, оскільки судове рішення було виконане поручителем, останній мав право у відповідності до ч.2 ст.556 ЦПК України звернутись з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_2 коштів у розмірі 327157.72 грн, що і було зроблено. Рішенням Новозаводського районного суду від 04.04.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволені. Саме вжиття заходів забезпечення позову оскаржуваною ухвалою захистило права ОСОБА_1 від одноособового задоволення кредиторських вимог АТ «МетаБанк». Згідно ч.2 ст.556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі і ті, що забезпечували його виконання, тому він набув прав іпотекодержателя таких самих, як і АТ «МетаБанк» згідно іпотечного договору від 26.11.2007 року.

Крім того, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої ст.362 ЦПК України. Зазначене клопотання обґрунтоване посиланням на практику Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду , а саме постанову від 05.05.2025 року у справі № 466/2651/23, де у справі з подібними правовідносинами об`єднана палата вислувала, що у випадку забезпечення позову у справі, де іпотекодержатель не є учасником справи, та в якій забезпечується позов щодо майна, переданого в іпотеку та право іпотекодержателя ця особа набула до забезпечення позову, права та інтереси іпотекодержателя захищені правилами пріоритетності іпотеки, й потреби в оскарженні будь-якого забезпечення позову, з огляду на порушення прав іпотеко держателя, не має.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

По справі встановлено, що між Акціонерним банком « Металург» правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та ОСОБА_2 було укладено 26.11.2007 року кредитний договір № 35А, згідно з яким позичальнику був наданий кредит на придбання нерухомого майна. В якості забезпечення виконання умов укладеного договору між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, за яким предметом іпотеки було нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що складає 53/100 частин від домоволодіння, з двох житлових будинків, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та договір поруки з ОСОБА_1 ( а.с. 107-110)

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 11.08.2021 року у справі №751/11211/16 рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.01.2020 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ«МетаБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 12147 доларів 24 центів США.

На виконання вказаної постанови апеляційного суду було видано виконавчий лист, який було звернуто до примусового виконання. При цьому, в межах виконавчого провадження №63687181 з ОСОБА_1 були стягнуті грошові кошти в сумі 327157.71 грн на виконання рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.01.2020 року.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.04.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , задоволено, стягнуто з відповідачки на користь позивача 327157,72 грн сплачених ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та 3272 грн судового збору.

Постановою Верховного суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 серпня 2024 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.06.2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12.06.2023 року а також додаткову постанову Чернігівського апеляційного суду від 06.11.2023 року в частині позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ«МетаБанк» заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 38472.93 дол. США, простроченими процентами у розмірі 113506,42 дол. США, пенею за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 24272.09 дол. США та у частині розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ«МетаБанк» заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 38472.93 дол. США, простроченими процентами у розмірі 113506,42 дол. США. У задоволенні позовних вимог АТ«МетаБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення кредитної заборгованості за пенею за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 24272.09 дол. США відмовлено. У задоволенні позовних вимог АТ«МетаБанк» до ОСОБА_1 про стягненн заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 38472.93 дол. США, простроченими процентами у розмірі 113506,42 дол. США відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ«МетаБанк» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальній сумі 81354.24 грн. Стягнуто з АТ«МетаБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у загальній сумі 90885.10 грн.

Відповідно до звіту про оцінку садиби, проведеної фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 від 22.02.2021 року, до складу якої входять : домоволодіння, з двох житлових будинків, частка власності 53/100, площею 182.8 кв.м. та земельна ділянка площею 0,05 га ( кадастровий номер :01:026:0050, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 , становить 3346315 грн, а вартість садового будинку площею 172,8 кв.м. що розташований на земельній ділянці площею 0,0466 га кадастровий номер земельної ділянки: :90:971:0009, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_2 , згідно звіту фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 02.01.2025 року становить 7561200 грн.( а.с. 118-120)

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощі у подальшому виконання такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам позивача до ухвалення рішення у справі.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У статті 150 ЦК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана із необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти чи заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахування такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками справи.

АТ « МетаБанк», який не брав участі у справі, оскаржуючи в апеляційному порядку ухвалу місцевого суду про накладення арешту, зазначив про те, що наявність арешту, накладеного на майно боржника на підставі ухвали суду у даній справі, порушує його права як іпотекодержателя та позбавляє можливості звернути стягнення на іпотечне майно, а також перешкоджає виконанню судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За правилом частин п`ятої, шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» - іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

У статті 1 Закону України «Про іпотеку» закріплено такі визначення: пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно (абз. 11); вищий пріоритет - пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна (абз. 12); нижчий пріоритет - пріоритет, встановлений пізніше пріоритету будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна (абз. 13). Конструкція пріоритету спрямована на вирішення колізії прав (як цивільних, так і публічних) на той же самий предмет іпотеки. Особа, право якої виникло раніше, має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, перед іншими суб`єктами. Пріоритет є втіленням ще римського принципу - qui prior est tempore, potior eat jure (перший в часі - сильніший по праву).

Таким чином, накладення арешту на заставлене майно не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги в майбутньому й не скасовує для нього правил пріоритетності, передбачених Законом України «Про іпотеку», оскільки відповідно до статті 1 зазначеного Закону іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У випадку забезпечення позову у справі, де іпотекодержатель не є учасником справи, та в якій забезпечується позов щодо майна, переданого в іпотеку та право іпотекодержателя ця особа набула до забезпечення позову, права та інтереси іпотекодержателя захищені правилами пріоритетності іпотеки, й потреби в оскарженні будь-якого забезпечення позову, з огляду на порушення прав іпотеко держателя, не має.

Тобто вжиті заходи забезпечення позову у цьому випадку спрямовані виключно на обмеження суб`єктивних прав відповідача як власника нерухомого майна на вчинення дій з можливого його відчуження. При цьому суті іпотеки як виду забезпечення такі заходи не змінюють та не обмежують права іпотекодержателя.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного суду зробленого у постанові від 05.05.2025 року у справі № 466/2651/23.

Отже клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої ст.362 ЦПК України підлягає частковому задоволенню, а апеляційне провадження в частині вимог скарги про скасування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони будь-яких дій пов`язаних з відчудженням нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , а саме: 53/100 домоволодіння, з двох житлових будинків, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 закриттю.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про наявність Постанови Верховного суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 серпня 2024 року, якою з ОСОБА_2 на користь банку було стягнуто кредитну заборгованість, не повідомив про це у заяві про забезпечення позову.

Оскільки, інтереси АТ«МетаБанк» , як стягувача у зведеному виконавчому провадженні щодо примусового виконання судових рішень про стягнення коштів з ОСОБА_2 на свою користь порушуються, то АТ«МетаБанк» має право на оскарження ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2024 року в частині вирішення вимог заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони будь-яких дій пов`язаних з відчудженням нерухомого майна належного ОСОБА_2 , а саме: садового будинку, літ. «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки: :90:971:0009, цільове призначення: введення садівництва , площа: 0,0466 га (РНОНМ 63)

Доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованості доводів заяви про можливе відчудження ОСОБА_2 належного їй на праві власності нерухомого майна та ненадання доказів на підтвердження вартості нерухомого майна заслуговують на увагу суду.

Так, АТ«МетаБанк» в якості доказів вартості майна надав звіти про оцінку належного на праві власності ОСОБА_2 нерухомого майна від 22.02.2021року та від 02.01.2025 року, за якими вартість майна на яке було накладено судом арешт та заборона будь-яких дій пов`язаних з відчудженням нерухомого майна є неспівмірними із заявленими в майбутньому ОСОБА_1 позовними вимогами до ОСОБА_2 .

Крім того, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 не надав суду належних, достатніх та переконливих доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутьньому утруднити чи унеможливити виконання рішення суду. Матеріали справи не містять доказів про наміри ОСОБА_2 на відчудження належного їй нерухомого майна.

Таким чином, ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2024 року в частині вирішення вимог заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони будь-яких дій пов`язаних з відчудженням нерухомого майна належного ОСОБА_2 , а саме: садового будинку, літ. «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки: :90:971:0009, цільове призначення: введення садівництва , площа: 0,0466 га (РНОНМ 63) підлягає скасуванню з, відмовою в задоволенні вимог заяви в цій частині.

Керуючись ст.362 п.3 ч.1, ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «МетаБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2024 року в частині вирішення вимог заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони будь-яких дій пов`язаних з відчудженням нерухомого майна належного ОСОБА_2 , а саме: садового будинку, літ. «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки: :90:971:0009, цільове призначення: введення садівництва , площа: 0,0466 га (РНОНМ 63) скасувати, відмовивши в задоволенні вимог заяви в цій частині.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Метабанк» на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині вимог скарги про скасування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони будь-яких дій пов`язаних з відчудженням нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , а саме: 53/100 домоволодіння, з двох житлових будинків, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 05 червня 2025 року.

Головуючий: Судді: