Справа № 515/444/25
Провадження № 2/515/682/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Олійника К. І.,

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О. Е.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Шуляка Руслана Валерійовича, про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на земельну ділянку.

Представник позивача адвокат Шуляк Р. В. звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, в якому він просив витребувати з Державної податкової служби України в Одеській області (адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача ОСОБА_2 , а також витребувати від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Монастирліу О. П. наступну інформацію, а саме чи входила у склад спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельна ділянка, загальною площею 3,58 га, яка знаходиться на території Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0441.

Дослідивши клопотання про витребування доказів, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 84 ЦПК учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа у якої знаходиться доказ повинна видати його на вимогу суду.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Частиною 1 статті 2-1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Згідно частини 1статті 39 Закону України «Про нотаріат`порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

На виконання зазначених норм Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (зі змінами) затверджено «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок).

При цьому, пунктом 1.2 Глави 10 Порядку визначено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до пункту 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Також, згідно Глави 10 Порядку нотаріусом при заведенні спадкової справи та підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину здійснюється ряд інших перевірок, зокрема щодо кола спадкоємців, складу спадщини, тощо. Відомості про результати зазначених перевірок містяться в спадковій справі.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо.

Відповідно до частини 2статті 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась.

З наведеного вбачається, що відомості, які містяться в спадковій справі містять нотаріальну таємницю, що унеможливлює отримання спадкової справи безпосередньо позивачем.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням предмету спору в цій справі та заявлених позовних вимог, а також приймаючи до уваги те, що нормативно-правовими актами у сфері нотаріату не передбачена можливість самостійного отримання заявником матеріалів спадкової справи, а так же те, що представник позивача звертався до нотаріуса з питання про отримання інформації, на що отримав відмові, та те, що заявлені до витребування докази безпосередньо стосуються предмета спору в цій справі, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі, суд вважає, що клопотання представника позивача, адвоката Шуляка Р. В. про витребування доказів підлягає задоволенню.

В іншій частині клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає, оскільки інші докази (відомості про РНОКП), які просить витребувати позивач, не мають значення для правильного вирішення даної справи.

Позивачем дотримано положення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, так як позивач повинен вказати РНОКПП відповідача лише тоді, коли такі відомості відоміпозивачу.

Керуючись ст. 84 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Монастирліу О. П. наступну інформацію, а саме чи входила у склад спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельна ділянка, загальною площею 3,58 га, яка знаходиться на території Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0441.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Документи, що витребовуються слід направити Татарбунарському районному суду Одеської області у паперовому або електронному вигляді.

Копію ухвали направити сторонам по справі для відома та приватному нотаріусу Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Монастирліу О. П. для виконання протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Зобов`язати приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Монастриліу О.П. у разі неможливості подати витребувану спадкову справу, письмово повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбаченіЦПК України.

У разі неподання доказу з неповажних причин або неповідомлення про неможливість подання доказів, судом можуть бути застосовані наслідки, передбачені частиною десятоюстатті 84 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К. І. Олійник