Справа № 146/903/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2025 р. смт.Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Скаковська І.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дзюбенка Сергія Михайловича про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ ;

Представник ОСОБА_1 - адвокат Дзюбенко С.М. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Також представник ОСОБА_1 - адвокат Дзюбенко С.М. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер ::03:000:0336, площею 2,6659 га, цільове призначення : 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою :Вінницька область Томашпільський район, Антонівська сільська рада; на земельну ділянку, кадастровий номер ::03:000:0493, площею 1,3806 га, цільове призначення : 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою :Вінницька область Томашпільський район, Антонівська сільська рада; на земельну ділянку, кадастровий номер ::03:000:0335, площею 0,5857 га, цільове призначення : 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою :Вінницька область Томашпільський район, Антонівська сільська рада; на земельну ділянку, кадастровий номер ::03:000:0015, площею 0,1359 га, цільове призначення : 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою :Вінницька область Томашпільський район, Антонівська сільська рада; на земельну ділянку, кадастровий номер ::03:000:0014, площею 0,25 га, цільове призначення : 02.01. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою : АДРЕСА_1 ; житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер: :02:002:0014 за адресою : АДРЕСА_2 ).

Так, згідно ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або в інших осіб.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Однак, заявником у заяві про забезпечення позову не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі.

Звертаю увагу на те, що спірне майно зареєстроване за покійною ОСОБА_4 . Інформація про нового власника відсутня, тому підстав вважати що майно може бути відчужене немає.

Крім того встановлено, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. В ній не наведено посилання на те, що існують реальні обставини, які свідчать про можливість відчуження майна (вчинення стороною дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації).

Аналізуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149-150, 153, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Дзюбенка Сергія Михайловича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 10 червня 2025 року.

Суддя: І.В. Скаковська