Провадження № 2-з/638/110/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Яковлевої В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви

встановив:

09 червня 2025 року заявник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 червня 2025 року, визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) Яковлеву В.М.

Матеріали справи передані в провадження судді Яковлевої В.М. 09 червня 2025 року.

Заява мотивована тим, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 60398 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» суми заборгованості.

16 травня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно з вищевказаною постановою у межах виконавчого провадження № 64176911 виконавцем звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує у комунальному закладі «Харківський фаховий вищий художній коледж» Харківської обласної ради.

Заявник звернулася із заявою про забезпечення позову з тих підстав, що на даний момент за вищевказаним виконавчим провадженням № 68044259 здійснюється регулярне відрахування у рамках виконавчого провадження. Вона також вказує, що не матиме можливості збільшити свої позовні вимоги та вимагати повернення коштів у тому самому провадженні з огляду на процесуальний порядок збільшення розміру позовних вимог. Така ситуація ускладнить ефективний захист її порушених прав, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

На підставі викладеного заявник просить суд, зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 64176911, відкритому на підставі виконавчого напису № 60398 від 05 жовтня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» суми заборгованості.

Суд вивчивши матеріали справи, зазначає наступне.

Згідно з частиною першої, другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду , а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову або до суду за місцезнаходженням предмета спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа визначити неможливо.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

За загальним правилом відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною дванадцятою статті 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що за загальним правилом позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, нормами ЦПК України у справах за позовами про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передбачена альтернативна підсудність, тобто позивач має право за своїм вибором звернутися з позовом до стягувача за його місцезнаходженням або за місцем виконання

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено місце виконання рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

У пункті 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача. Тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб`єктивних прав більш зручним.

Поняття «місце виконання» включає в себе місце проживання, перебування, роботи, місцезнаходження майна боржника.

При цьому, ототожнення поняття «місце виконання» ще й з поняттям «місцезнаходження приватного виконавця», тобто, що виконавчий напис виконується за територією знаходження приватного виконавця є помилковим, оскільки приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, відтак місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця.

Так, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник має намір звернутися з позовом до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом про визнання виконавчих написів таким, що не підлягає виконанню.

У заяві зазначена адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 14, офіс 301, що не відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Харкова.

Предметом позову в майбутньому є визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, отже позов може бути пред`явлений також за правилами альтернативної підсудності за місцем його виконання.

Як вбачається з доданих до заяви постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16 травня 2025 року ВП № 64176911 встановлено, що боржник отримує дохід у комунальному закладі «Харківський фаховий вищий художній коледж» Харківської обласної ради», постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника, постанову направити для виконання до комунального закладу "Харківський фаховий вищий художній коледж» Харківської обласної ради", постанову направлено для виконання до комунального закладу «Харківський фаховий вищий художній коледж» Харківської обласної ради.», згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є: 61052, Харківська обл., м. Харків, пров. Ніжинський, 1.

Таким чином, враховуючи положення статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», матеріали заяви свідчать про те, що місцем виконання виконавчого напису є місце роботи боржника, а не місце її проживання, а саме: комунальний заклад «Харківський фаховий вищий художній коледж» Харківської обласної ради.

Місцезнаходженням комунального закладу «Харківський фаховий вищий художній коледж» Харківської обласної ради.», згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є: 61052, Харківська обл., м. Харків, пров. Ніжинський, 1, що належить до території Холодногірського району міста Харкова, тобто до юрисдикції (підсудності) Холодногірського районного суду міста Харкова.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підсудна Шевченківському районному суду м. Харкова.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду

Частинами першою та другою статті 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає направленню за підсудністю до Холодногірського районного суду м. Харкова.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 152, 259-260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви передати для розгляду за підсудністю до Холодногірського районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 11 червня 2025 року.

Суддя В.М. Яковлева