Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №688/4624/24

Провадження № 2/439/105/25

09 червня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді Петейчука Б.М.,

із участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів на старшу доньку, треті особи: орган опіки та піклування Шепетівської міської ради Хмельницької області, орган опіки та піклування Бродівської міської ради Львівської області, ухвалив таке рішення.

Позивач: ОСОБА_1 звернувся до Бродівського районного суду Львівської області зі позовними вимогами до відповідачки: ОСОБА_3 , в яких просив суд визначити місце проживання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та звільнити його, від раніше призначених, на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року, на доньку ОСОБА_4 аліментів.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що 21 травня 2011 року, Наквашанською сільською радою Бродівського району Львівської області, було зареєстровано його перший шлюб з ОСОБА_3 , актовим записом № 5.

11 квітня 2016 року, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області, їх з відповідачкою шлюб було розірвано.

16 жовтня 2021 року, Шепетівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), було зареєстровано його повторний шлюб з відповідачкою ОСОБА_3 . На час реєстрації їхнього повторного шлюбу, відповідачка вже мала прізвище ОСОБА_5 , про що у свідоцтві про шлюб було зроблено відповідну відмітку. На час укладання їхнього першого шлюбу з відповідачкою, вона мала дівоче прізвище - ОСОБА_6 .

Під час першого шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після розірвання повторного шлюбу, ОСОБА_3 разом з дітьми переїхала в м. Броди Львівської області, де проживала з двома дітьми. Далі, старша дочка ОСОБА_4 , почала скаржитись, що мати її ображає, не забезпечує належним чином, не дбає про її розвиток, а крім того по колишньому місцю проживання в м. Шепетівка, у неї залишились друзі, вчителі, а нове місце навчання їй не подобається, і тому дочка почала просити, щоб батько забрав її проживати до себе, де вона раніше мешкала. На початку літа ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_3 , щоб вона надала йому нотаріально - завірений дозвіл на проживання із ним хоча б старшої доньки. Надати такий дозвіл вона відмовилась. У зв`язку з цим у старшої доньки з її матір`ю мали місце систематичні сварки, так як старша донька, вже має стійку власну думку, та повідомила матері, що буде жити з батьком не залежно від того, чи дасть нотаріальний дозвіл на це мати. Після цього, відповідачка написала Директору Бродівської гімназії заяву щодо того, що вона не заперечує щодо передачі шкільної особової справи старшої доньки до Шепетівської ЗОШ, а сама донька переїхала до нього на постійне місце проживання, попри те, що мати доньки у нотаріуса не підписала обумовлених ним вище документів.

Після переїзду його старшої доньки до м. Шепетівка, його менша донька, на період літніх канікул також проживала із ним та старшою сестрою і теж почала просити маму, щоб вона і її залишила проживати із батьком, адже їй у нього краще. Саме через це, ОСОБА_3 почала з ним сваритись та по завершенню канікул забрала молодшу дочку в м. Броди, та повідомила що забере і старшу доньку, якщо менша буде наполягати на тому щоб переїхати до нього. Як наслідок між ними виник спір щодо місця проживання обох їхніх доньок. Тому він вимушений звернутись до суду для визначення місця проживання старшої доньки.

Крім того, попри те, що старша донька ОСОБА_9 вже проживає у м. Шепетівка, на користь відповідачки продовжують стягуватись на утримання старшої доньки ОСОБА_9 аліменти на її утримання з усіх його доходів. ОСОБА_3 отриманих на ОСОБА_9 коштів мені не перераховує. Дитина знаходиться на його повному матеріальному забезпеченні. Тому просить звільнити його від сплати аліментів на старшу доньку ОСОБА_9 , які стягуються з нього на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року, згідно якого, на користь ОСОБА_3 з нього стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх його доходів на обох їхніх спільних з відповідачкою дітей.

Оскільки в позасудовому порядку вони вказані вимоги вирішити не можуть він вимушений звернутись до суду.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

11 листопада 2024 року відкрито провадження у справі.

Відповідачці запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

17 лютого 2025 року ухвалою підготовчого судового засідання, залучено у якості третьої особи: Орган опіки та піклування Шепетівської міської ради Хмельницької області та зобов`язано надати висновок щодо доцільності визначення місця проживання ОСОБА_4 з батьком.

17 березня 2025 року надійшов висновок Орган опіки та піклування Шепетівської міської ради Хмельницької області про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 .

Представник позивача адвокат Зражевська Я.О. у судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви. Та просила про заочний розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідачки.

В судовому засідання ОСОБА_4 , суду пояснила , що вона учениця 7 го класу Шепетівської ЗОШ № 8 Хмельницької області. На даний час вона проживає з батьком який її доглядає та виховує. Повертатись в м. Броди вона не бажає, оскільки бажає проживати разом з батьком.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Хоча належним чином, у встановленому законом порядку, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Від неї не надходило жодних клопотання про відкладення розгляду справи та не подавався відзив.

Представник служби у справах дітей Бродівської міської ради Надорожняк О.П., у вирішені даного позову поклалась на розсуд суду.

Третя особа служба у справах дітей Шепетівської міської ради Хмельницької області участь свого представника у судове засідання не забезпечила. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи. Вважає, що наявні усі підстави для визначення місця проживання спільної неповнолітньої дитини сторін разом із батьком.

Суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 Цивільного процесуального кодексу України.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_4 , батьками якої являються ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01 листопада 2011 року(а.с.28)

Відповідно до витягу з реєстру Шепетівської територіальної громади від 06 червня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29)

Згідно із довідкою виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 143 від 20 липня 2024 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30).

Згідно з довідкою № 80 від 13 серпня 2024 року Шепетівської міської ради ОСОБА_4 , є учнем 7-го класу Шепетівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 Хмельницької області (а.с.32 -33).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26 грудня 2013 року, батьками ОСОБА_7 є являються ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.38).

Відповідно до витягу з реєстру Шепетівської територіальної громади від 06 червня 2024 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39).

Судовим рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2016 року (єдиний унікальний номер справи: 688/237/16) було ухвалено: розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований 21 травня 2011 року Наквашенською сільською радою Бродівського району Львівської області, актовий запис за номером: 5, що підтверджується наданою суду на дослідження копією судового рішення (а.с. 43-44).

Судовим рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 року (єдиний унікальний номер справи: 688/3925/23) було ухвалено: розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований 16 жовтня 2021 року Шепетівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис за номером: 235, що підтверджується наданою суду на дослідження копією судового рішення (а.с. 45-48).

Судовим рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року (єдиний унікальний номер справи: 688/4439/23) було ухвалено: стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_7 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не більше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2023 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що підтверджується наданою суду на дослідження копією судового рішення (а.с. 49-53)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 22 червня 2024 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_11 (а.с.63-65).

Мотиви суду.

За правилами статті 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Нормою частини 2 статті 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 161 Сімейного кодексу України).

Приписами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини.

За змістом норми статті 150 Сімейного кодексу України, обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

У свою чергу відповідно до частин 2, 8, 9, 10 статті 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року закріплено, що держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 статті 9 вищевказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до норми статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 Сімейного кодексу України), у тому числі й на рівне виховання батьками.

Законодавчими положеннями статті 171 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Як було встановлено судом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , батьки малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , проживають окремо.

Водночас, неповнолітня дочка сторін: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактично проживає та зареєстрована разом із батьком ОСОБА_1 за його місцем його місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього дочки сторін, суд також враховує думку органу опіки та піклування щодо доцільності визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , саме за місцем реєстрації батька: ОСОБА_1 .

Разом із цим, суд враховує можливість батька забезпечити належні умови проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини.

Також, суд приймає до уваги бажання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживати разом із батьком.

Суд зауважує, що при визначенні місця проживання малолітньої дочки сторін разом із батьком, матір дітей не позбавляється можливості безперешкодно відвідувати власну дочку: ОСОБА_4 , спілкуватися з нею, здійснювати свої батьківські обов`язки та доглядати за нею за місцем проживання ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд, із огляду на вищенаведене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом із батьком ОСОБА_1 є підставними та підлягають задоволенню.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

З наведеного слідує, що факт проживання дітей з батьком, з якого стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання спільних дітей сторін, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.

Суд бере до уваги правову позицію, висвітлену у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22), відповідно до якої, існування судового рішення про стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки повинно оцінюватись з урахуванням обставин, які змінились після його постановлення, існування такого рішення не може бути безумовною підставою для відмови у стягненні аліментів на користь того з батьків, з ким на час вирішення нового спору проживає дитина, оскільки керівним принципом у цьому випадку є дотримання найкращих інтересів дитини. Отже, стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Так, судом встановлено факт проживання старшої дочки сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за місцем проживання та реєстрації батька ОСОБА_1 , а саме: за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, зважаючи на встановлені по справі обставини, беручи до уваги досліджені на їх підтвердження докази, керуючись наведеними правовими позиціями Верховного Суду, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про звільнення від сплати аліментів ОСОБА_1 , на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Щодо розподілу судового збору.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас відповідно до частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої чистини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, позивач: ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу щодо звільнення від сплати аліментів на старшу дочку, на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

За таких обставин, суд вважає, що зі відповідачки: ОСОБА_3 необхідно стягнути понесені судові витрати на користь держави за подання позовної заяви в частині вимог щодо звільнення від сплати аліментів, що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

Керуючись статтями 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 282-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звільнити ОСОБА_1 , від сплати аліментів, які призначені на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року, на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, що становить 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

Повне судове рішення складене 12 червня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя Б.М. Петейчук