Провадження № 2-о/127/169/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

присяжних: Альбертович Ю. П., Бондар І. В.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

представників заявника ОСОБА_1 та адвоката Вдовцової А. Д., заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 в інтересах якого дії законний представник ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального між регіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про оголошення фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах якого діє Григоренко С. К. через представника звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про оголошення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим, за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Відділу ДРАЦС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заявник зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у фактичних шлюбних відносинах як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів цивільного станку. Під час фактичних шлюбних відносин в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник вказує, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням РФ на територію України, 09 березня 2022 року ОСОБА_5 був мобілізованим ІНФОРМАЦІЯ_3 до лав Збройних Сил України та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді розвідника - помічника гранатометника 4 групи спеціального призначення 7 роти спеціального призначення НОМЕР_2 загону спеціального призначення, ВОС 103654 А, шпк «солдат». 10 вересня 2022 року, у складі НОМЕР_2 загону спеціального призначення, ОСОБА_5 був переміщений з району бойових дій Харківської області в район бойових дій Донецької області. ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час виконання бойових завдань, перебуваючи у складі 7 роти НОМЕР_2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , в районі відповідальності 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , поблизу АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 потрапив під артилерійсько-мінометний обстріл, в результаті якого зник безвісти.

Заявник зазначає, що з Акту службового розслідування від 01 січня 2023 року, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , слідує, що проводити пошуки ОСОБА_5 на позиціях 7 роти 3 загону спеціального призначення в/ч НОМЕР_1 в районі відповідальності 3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_3 поблизу АДРЕСА_1 змоги не було; його документи були відсутні, з ним не було зв`язку, його місцезнаходження невідоме, службовим розслідуванням неправомірних дій солдата ОСОБА_5 не виявлено, причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти солдата ОСОБА_5 є напад збройних сил РФ; службове розслідування за фактом зникнення безвісти ОСОБА_5 28 вересня 2022 року, під час виконання бойового завдання поблизу м. Соледар Донецької області, завершено та визначено вважати розвідника-помічника гранатометника 4 групи 7 роти НОМЕР_2 загону спеціального призначення в/ч НОМЕР_1 , солдата в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 зниклим безвісти з 28 вересня 2022 року. При цьому вказує, що в матеріалах службового розслідування містяться письмові пояснення очевидців події, з яких слідує, що 28 вересня 2022 біля солдата ОСОБА_5 стався вибух і він впав, повернутися на втрачені позиції та евакуювати солдата ОСОБА_5 не було можливості, останній перебував в засобах індивідуального захисту.

Заявник зазначає, що 24 листопада 2022 року з ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я матері ОСОБА_5 ОСОБА_4 надійшло сповіщення №6946 про зникнення безвісти ОСОБА_5 28 вересня 2022 року, під час виконання бойового завдання поблизу м. Соледар Донецької області.

Також звертає увагу, що за заявою ОСОБА_6 за фактом загибелі його брата ОСОБА_5 від 08 листопада 2022 року, відкрито кримінальне провадження №0000435 за ч.1 ст. 115 КК України. Заявник стверджує, що докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою, не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_5 та дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу м. Соледар Донецької області. При цьому вказує, що активні бойові дії у м. Соледар, Донецької області припинилися 24 січня 2023 року та з 25 січня 2023 року цей населений пункт є тимчасового окупованим РФ, а тому відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_5 померлим слід розпочати з дня припинення активних бойових дій (24 січня 2023 року) в м. Соледар Донецької області, в якому 28 вересня 2022 року безвісти зник ОСОБА_5 .

Заявник зазначає, що бажає увіковічити пам`ять батька, а також оформити спадкові права та реалізувати право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим просить суд оголосити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим від дня набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2025 року заява прийнята до розгляду, відкрите провадження в справі та задоволено клопотання про виклик свідків.

Заінтересовані особи своїх письмових пояснень не надали.

В судовому засіданні законний представник заявника ОСОБА_7 та представник заявника та законного представника заявника адвокат Вдовцова А. Д. заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити, з підстав, викладених у ній та з урахуванням досліджених доказів просили оголосити ОСОБА_5 померлим саме ІНФОРМАЦІЯ_4 день ймовірної смерті.

Заінтересована особа ОСОБА_2 підтримав заяву та просив задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву та просить розгляд справи провести у її відсутність, не заперечує щодо задоволення заявлених вимог.

Представник заінтересованої особи - Відділу ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Представники заінтересованих осіб: Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені в порядку, визначеному чинним законодавством.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що заявник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 28 листопада 2023 року.

ОСОБА_5 також є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 11 жовтня 2001 року (а.с.51).

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в м.Вінниці та його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 14 жовтня 1978 року, а.с.49).

Батько ОСОБА_5 - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 02 червня 2005 року, а.с.50).

У зв`язку із повномасштабним вторгненням РФ на територію України ОСОБА_5 09 березня 2022 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_9 на військову службу по мобілізації та проходив її у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №128 від 19 липня 2022 року, солдата ОСОБА_5 призначено на посаду розвідника-помічника гранатометника 4 групи спеціального призначення 7 роти спеціального призначення 3 загону спеціального призначення, ВОС - 103654А, шпк «солдат» (а.с.38).

10 вересня 2022 року солдат ОСОБА_5 був переміщений (вибув) з району бойових дій в Харківській області до району бойових дій в Донецькій області (копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №181 від 10 вересня 2022 року, а.с.41).

ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойових завдань ОСОБА_5 , перебуваючи у складі 7 роти З загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , в paйоні відповідальності НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , поблизу АДРЕСА_1 , потрапив під артилерійсько-мінометний обстріл, в результаті якого, останній зник безвісти. Проводити пошуки ОСОБА_5 не було змоги.

Вищезазначене підтверджується матеріалами проведення службового розслідування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_5 (а.с.20-41).

Службове розслідування призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11 листопада 2022 року №3268 «Про призначення службового розслідування по факту зникнення безвісти солдата ОСОБА_5 ».

З акту службового розслідування по факту зникнення безвісти солдата ОСОБА_5 , розвідника-помічника гранатометника 4 групи 7 роти НОМЕР_2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 від 04 січня 2023 року, слідує, що згідно довідки доповіді по факту зникнення безвісти - 28 вересня 2022 року, під час виконання бойових завдань, відбувся артилерійсько-мінометний обстріл позицій 7 роти НОМЕР_2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , в районі відповідальності 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , поблизу АДРЕСА_1 . В результаті обстрілу солдат ОСОБА_5 , розвідник-помічник гранатометника 4 групи 7 роти НОМЕР_2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти, під час події солдат ОСОБА_5 був у засобах індивідуального захисту. Проводити пошуки військовослужбовця на позиціях 7 роти НОМЕР_2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 в районі відповідальності 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , поблизу АДРЕСА_1 , немає змоги, документи ОСОБА_5 відсутні, відсутній і зв`язок із ним, його місцезнаходження невідоме.

З пояснення розвідника кулеметника 3 групи 7 роти НОМЕР_2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_9 та пояснення розвідника-сапера 3 групи 7 роти НОМЕР_2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_10 слідує, що, ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись на позиціях 7 роти, поблизу м. Соледар Донецької області, ворог почав щільний артилерійський обстріл, внаслідок чого підрозділ був вимушений змінити позицію. Під час зміни позиції біля солдата ОСОБА_5 , розвідника-помічника гранатометника 4 групи 7 роти НОМЕР_2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , стався вибух і він впав, повернутися на втрачені позиції та евакуювати солдата ОСОБА_5 не було можливості.

Із доповіді командира НОМЕР_2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_11 слідує, що ОСОБА_5 вказаний як «200» (а.с.31).

Згідно службової характеристики від 30 червня 2022 року, затвердженої заступником командира НОМЕР_2 загону військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , на займаній посаді зарекомендував себе з доброї сторони; до виконання службових обов`язків ставився відповідально; поставлені завдання виконував у встановлені терміни, при цьому не потребував додаткового контролю з боку старших командирів та начальників; користувався повагою серед товаришів в колективі; працював над підвищенням свого професійного рівня; виявляв повагу до командирів і начальників, накази командування виконував вчасно і завжди якісно; на критику реагував завжди правильно (а.с.39).

За наслідками службового розслідування солдат ОСОБА_5 , розвідник помічник гранатометника 4 групи спеціального призначення 7 роти спеціального призначення 3 загону спеціального призначення, облікований як такий, що з 28 вересня 2022 року зник безвісти.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначений акт службового розслідування та наказ командира військової частини, яким затверджений цей акт, є чинними.

З копії сповіщення сім`ї № 6946 від 24 листопада 2022 року, направленого ІНФОРМАЦІЯ_3 та адресованого ОСОБА_4 , слідує, що солдат ОСОБА_5 , 1978 року народження, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , 28 вересня 2022 року, під час виконання бойового завдання поблизу м. Соледар, Донецької області, зник безвісти, обставини з`ясовуються (а.с.42).

За заявою ОСОБА_6 від 08 листопада 2022 року про пошук його брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрито кримінальне провадження №0000435, про що свідчить витяг з ЄРДР від 08 листопада 2022 року (а.с.48).

Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №4 від 01 листопада 2023 року, ОСОБА_5 зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій), розшук проводився Вінницьким РУП ГУНП у Вінницькій області в кримінальному провадженні №0000435 від 08 листопада 2022 року; дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин - 26 жовтня 2023 року (а.с.47, 48).

Відповідно до повідомлення Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» №08-11/4060 від 12 лютого 2025 року, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 березня 2022 року №228-р виконує функції Національного інформаційного бюро, за наявною в розпорядженні ДП «Український національний центр розбудови миру» інформацією відомості про ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені до реєстру НІБ, однак відомості про перебування ОСОБА_5 в полоні відсутні (а.с.44). На підтвердження цієї інформації ДП «Український національний центр розбудови миру» надано виписку з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави агресора (а.с.45).

Згідно листа Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України №34.7-зв-513 від 15.02.2025, вбачається, що у Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення військовослужбовця ОСОБА_5 . Відомості про місцезнаходження ОСОБА_5 або можливе перебування його у полоні держави агресора тощо Об`єднаним центром не отримувалось (а.с.43).

Суд задовольнив клопотання представника заявника щодо виклику як свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , однак з огляду на повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 10 травня 2025 року №9363 щодо цих осіб прийняв відмову заявника від їх виклику.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України, при цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини матеріально правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У таких справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Верховний Суд в постановах від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23 наголошує, що особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи.

Оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_10 »), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: "фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років" - та дві спеціальні: "якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців" та "за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру".

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: "фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій" (речення перше) та "з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців" (речення друге).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року в справі №910/18214/19 звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання.

Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана.

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії РФ проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 ).

Вказана норма встановлює спеціальні строки. Правова мета їх встановлення полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою.

Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Визначення шести місяців, як мінімально потрібного строку, відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини.

Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Такий правовий висновок у своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 виклала Велика Палата Верховного Суду, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для врахування при вирішенні цієї справи.

Велика Палата Верховного Суду в цій постанові також наголосила, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися бойові дії) або тимчасово окупованих РФ», активні бойові дії у м. Соледар Донецької області почалися 24 лютого 2022 року та закінчилися 24 січня 2023 року, з того моменту даний населений пункт є тимчасово окупованим.

Тобто, м. Соледар Донецької області станом на момент розгляду справи є тимчасово окупованим містом, активні бойові дії припинені 24 січня 2023 року, а тому суд вважає, що є достатні підстави для відліку шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_5 померлим, саме з дня припинення активних бойових дій у м. Соледар, Донецької області, а саме 24 січня 2023 року, в якому відбулося зникнення безвісти 28 вересня 2022 року ОСОБА_5 .

Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою.

Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату.

Верховний Суд України у постанові від 29 травня 2024 року у справі №127/28463/23 вказує, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у позові про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для оголошення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлим, оскільки наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності дають підстави вважати, що солдат ОСОБА_5 загинув поблизу м.Соледар Донецької області у бойових діях (заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави) у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та є підставами для можливості зробити вірогідне припущення про його смерть саме 28 вересня 2022 року, під час виконання бойового завдання на позиціях 7 роти НОМЕР_2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 .

Заявник має особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу ОСОБА_5 , якого просить оголосити померлим, оскільки бажає увіковічити пам`ять про нього, який з перших днів повномасштабного вторгнення РФ на територію України мобілізований до лав Збройних Сил України та став на захист Батьківщини і загинув під час виконання ним обов`язків військової служби. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії РФ проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, зокрема оформлення спадкових прав та реалізація права на отримання одноразової грошової допомоги, тобто має індивідуальний характер.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , про оголошення фізичної особи померлою, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 46, 47 ЦК України, ст. 81, 263-265, 315, 317, 319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Оголосити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , в інтересах якого дії законний представник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , АДРЕСА_3 ,

Заінтересовані особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ,

Міністерство оборони України, м. Київ, проспект Повітрофлотський,6 код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ,

Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, АДРЕСА_5 ,код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ,

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального між регіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), м. Вінниця, вул. Замостянська,26а, .

Повний текст рішення складений 12.06.2025.

Суддя:

Присяжні: