Провадження № 2/679/486/2025
Справа № 679/544/25
У Х В А Л А

04 червня 2025 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Сопронюк О.В., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10.08.2024-100001118 від 10.08.2024 у розмірі 16240 гривень.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.06.2025 на адресу суду представник позивача адвокат Козійчук О.І. надіслав через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у позові ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 у повному обсязі, просив поновити строк на подання відзиву та доказів, а також, розгляд справи здійснювати у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 12.05.2025 відповідач ОСОБА_1 отримав повідомлення в додатку державних послуг «Дія» про відкриття провадження у справі №679/544/25, у якій останнього визнано відповідачем. Того ж дня, на адресу Нетішинського міського суду Хмельницької області через кабінет електронного суду в ЄСІСТ представником відповідача надіслано заяву про надання доступу до матеріалів справи в електронному вигляді. 20.05.2025 представник відповідача адвокат Козійчук О.І. отримав доступу до електронного вигляду матеріалів справи, зокрема: позовної заяви та долучених до неї доказів. На підставі викладеного представник відповідача, вважає, що строк на подання відзиву у справі відповідачем може бути поновлено.

Ознайомившись із клопотанням представника відповідача, а також матеріалами справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 23.04.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі та визначено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів від дня вручення йому копії цієї ухвали та копії позову з додатками, протягом якого він має право подати до суду відзив на позов.

Відповідно до ч.2 ст.190 ЦПК України одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали про відкриття провадження отримана відповідачем ОСОБА_1 безпосередньо у відділенні поштового зв`язку 06.05.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з його особистим підписом в графі «розписка про одержання» та «особисто». Однак, лише 09.05.2025 відповідач звернувся до адвоката Козійчука О.І. за професійною правничою допомогою, що підтверджується копією ордера на надання правничої допомоги від 12.05.2025.

Відповідно до ч.1,2,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст.120 ЦПК України).

Частиною 7 статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 126 ЦПК України, передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, право на подання відзиву на позовну заяву може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для його подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

За приписами ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Суддя визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання.

При цьому, як зазначив Верховний Суду своїй постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що вищевказана справа розглядається в період дії воєнного стану.

Верховний суд у вказаній постанові, окрім іншого зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст.ст.55, 124, 129 Конституції України, ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

При цьому суддя зважає на важливість подання кожною стороною процесу письмових заяв та доказів по суті справи, оскільки саме на підставі таких заяв та поданих доказів буде розглядатися справа по суті.

Щодо клопотання представника відповідача про здійснення справи з викликом сторін.

Частиною 7 статті 279 ЦПК України передбачено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву.

Суддя, дослідивши клопотання представника відповідача, матеріали справи, приходить до висновку, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін не призводить до порушення принципу справедливості, оскільки задля досягнення його досягнення процесуальне законодавство наділяє сторін рівними правами, використання яких у спрощеному позовному провадженні ніяким чином не обмежено. Сторони матимуть можливість викласти свої позиції та доводи, як усно так і письмово.

З огляду на наведене, враховуючи пояснення представника відповідача в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку для подання відзиву, з метою дотримання основних принципів цивільного судочинства, зокрема змагальності та диспозитивної, забезпечення всебічного, об`єктивного та повного встановлення всіх обставин справи, суддя вважає за можливе поновити відповідачу процесуальний строк для подання відзиву та доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 10, 15, 43, 127, 178, 258-261, 263, 279 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Козійчука Олександра Івановича про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву та розгляд справи з викликом сторін - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подання відзиву на позов та прийняти відзив на позовну заяву поданий 02.06.2025.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначити судове засідання для розгляду справи на 23 червня 2025 року на 10 годину 00 хвилин у залі судових засідань Нетішинського міського суду Хмельницької області, розташованому за адресою: просп.Незалежності,12, м.Нетішин Хмельницької області, про що повідомити осіб, які беруть участь у справі.

Копію цієї ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Сопронюк