Справа №478/642/25 пров. №2-з/478/4/2025
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
04 червня 2025 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
03 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Одночасно з пред`явленням позову подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме земельну ділянку, розташовану в межах території Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області.
Ознайомившись з заявою про вжиття заходів забезпечення позову та доданих до неї матеріалів, суд дійшов до наступного.
Частиною 2 ст.149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Заходи забезпечення позову застосовуються судом для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду про задоволення позову та ці заходи повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
За правилами цивільного процесуального законодавства, заява про забезпечення позову за формою та змістом повинна відповідати вимогам, встановлених у ст.151 ЦПК України.
За нормами ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Аналізуючи вказані норми законодавства, слід дійти висновку, що при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права, заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи підтверджені, тобто особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Не може бути задоволена заява про забезпечення позову, якщо заявник не надав суду доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.
Всупереч зазначеним нормам закону заявник ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову не зазначила предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, не обґрунтувала необхідність вжиття заходів забезпечення позову, які вона просить суд застосувати, не зазначила у чому саме існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення судом її позову. Позивачем суду не надано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду, заява містить лише прохання про накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку без зазначення її характеристик та інші відомостей, потрібних для забезпечення позову.
Відповідно до ч.1, ч.6 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосуванні зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.
Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника ОСОБА_1 щодо зустрічного забезпечення, як це передбачено п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України.
Крім того, ч.6 ст.151 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Згідно п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою заяви про забезпечення позову становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заявник ОСОБА_1 пред`являючи заяву про забезпечення позову не додала до неї документів, які свідчать про оплату нею судового збору.
Частиною 10 ст.153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
На підставі наведеного, враховуючи те, що заявником ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, яка не містить відомостей, зазначених у ч.1 ст.151 ЦПК України, що є імперативною нормою ЦПК України, при цьому останньою не сплачено у встановленому порядку і розмірі судовий збір, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.
Керуючись ст.ст.149, 151-154, 258-261 ЦПК України, суд,
П о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, - повернути заявнику.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Дата складення ухвали 04.06.2025 року.
Суддя Сябренко І.П.