Номер провадження 2/754/4046/25
Справа №754/4426/25
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Головач О.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

У березні 2025 року позивач - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі», звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою. З огляду на замінених співвідповідачів та нову редакцію позовної заяви позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 4548,77 грн, 3% річних та інфляційну складову боргу у загальній сумі 2242,54 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з метою управління відносинами з клієнтами в ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» всі побутові споживачі обліковуються за допомогою відповідного пакетного програмного забезпечення, в якому фіксується інформація про всіх споживачів, та відповідно за кожним споживачем, за адресою якого встановлено лічильник обліку електричної енергії, формується особовий рахунок, який складається з 11 цифр та є індивідуальним, картка споживача містить всі вихідні дані: адреса споживання, П.І.П. споживача, дата народження споживача, РНОКПП споживача, оплати, номерні знаки лічильника та пломб, обсяги споживання, тариф та ін. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами електричної енергії.

В результаті аналізу оплат за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 було з`ясовано, що відповідачі користувалися відповідними послугами, однак не виконували зобов`язання з їх сплати, внаслідок чого заборгованість за спожиту електричну енергію за о/р НОМЕР_1 складає 4548,77 грн. На підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних - 409,39 грн та інфляційну складову боргу - 1833,15 грн за період з 01.02.2022 по 31.01.2025.

Повідомлення учасників справи

Всі учасники справи повідомлялися судом належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Так, позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки до електронного кабінету, що підтверджується відповідними довідками.

Відповідачі до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справі, судових повісток на адресу їх зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ). Поштові відправлення повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що поштове відправлення вручено відповідачам та вони є повідомлені про розгляд справи.

Фактичні обставини, встановлені судом

Відповідно до п. 2.2 Статуту ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», затвердженого 17.04.2020 річними Загальними зборами акціонерів, товариство створено на підставі рішення позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 13.11.2017 про реорганізацію ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» шляхом виділу з нього товариства та передачі йому частини майна, прав та обов`язків ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», та на підставі рішення Загальних зборів акціонерів Товариства про заснування Товариства від 22.12.2017.

За даними Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 , яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за адресою: АДРЕСА_1 .

З виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що у січні 2019 року за адресою АДРЕСА_1 було знято лічильник та заборгованість за період з листопада 2016 року по грудень 2018 року становила 4548,77 грн.

Норми права та мотиви суду

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №755/14208/17-ц (провадження № 61-6040св19), постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, регулюються ст. 714 ЦК України, Законами України «Про захист прав споживачів», ст. 56-58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами користування електричною енергією для населення (чинних до 26.06.2018), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року (далі - ПРРЕЕ).

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною першою статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 (чинних до 26.06.2018), розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем.

Пунктом 20 вказаних Правил передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 42 Правил № 1357 користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил.

Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до п.п. 5.5.5 п. 5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Позивачем надавались відповідачам житлово-комунальні послуги з постачання електричної енергії, однак відповідачі належним чином не сплачували кошти за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідачів було відключено від електропостачання у зв`язку із заборгованістю у січні 2019 року та за особовим рахунком № НОМЕР_1 показники лічильника не змінювались, а заборгованість становила 4548,77 грн.

Контрозрахунку відповідачем не надано.

Із урахуванням наведеного, з огляду на те, що відповідачі не спростували обставин щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає надані позивачем в обґрунтування позовних вимог докази достовірними, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідачів 4548,77 грн заборгованості за спожиту електроенергію є обґрунтованими.

Щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних - 409,39 грн та інфляційної складової боргу - 1833,15 грн за період з з 01.02.2022 по 31.01.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05 березня 2022 р. № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги;

припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Однак постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023, яка набрала чинності 30.12.2023, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206, відповідно до яких установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 квітня 2015 р. № 285).

Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 не встановлено ретроактивності закону, тобто зворотної дії в часі положень вказаної постанови.

Отже, з 24 лютого 2022 року по 29 грудня 2023 року нарахування та стягнення судом інфляційних втрат, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням було заборонено на всій території України.

Тому, із спірного періоду слід виключити нарахування інфляційних втрат, трьох процентів річних за період 24 лютого 2022 року по 29 грудня 2023 року, та здійснити нарахування за період з 01 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року, та з 30 грудня 2023 року по 31 січня 2025 року, як наслідок, інфляційні втрати за цей період становлять 678,86 грн, а 3 % річних - 157,40 грн.

Отже, вимога позивача про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат нарахованих на суму заборгованості за спожиту електроенергію підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 4548,77 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 678,86 грн інфляційної складової боргу, 157,40 грн 3 % річних.

Щодо судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору з кожного по 1200,50 грн (5385,03 грн*3028,00 грн/6791,31 грн = 2401,00/2 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» 4548,77 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 678,86 грн інфляційної складової боргу, 157,40 грн 3 % річних.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» судовий збір з кожного по 1200,50 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі», , місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 20.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 18.06.2025.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак