Справа № 277/240/25
РІШЕННЯ

іменем України

"05" червня 2025 р. селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Т.Г. Корсун, за участю секретаря судового засідання М.М. Сороки, представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Ємільчине за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомКомунального підприємства «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Житомирської обласної ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява Комунального підприємства «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Житомирської обласної ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 25.11.2009 між КП «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання позики на будівництво житлового будинку на суму 100000 гривень, зі строком кредитування на 20 років, зі сплатою 3% річних. Згідно договору погашення позики здійснюється щоквартально не пізніше 10-го числа місяця, що настає за звітним періодом, а 4 квартал до 30 листопада звітного року. Однак, в порушення умов договору відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, в повному обсязі не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Відповідачу, з метою врегулювання спору, було надіслано претензії про наявність заборгованості та зобов`язання її сплатити. Проте, ОСОБА_2 претензії проігнорував, зобов`язання не виконав. У зв`язку з чим, станом на 04.03.2025 виникла заборгованість за договором позики у розмірі 80962,39 гривень, яка складається з: 29502 гривень сума позики; 13228 гривень - заборгованість за відсотками, 28232,39 гривень заборгованість за штрафом/пенею. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, в добровільному порядку заборгованість не погашає, в зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути заборгованість в примусовому порядку.

Ухвалою суду від 06.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.03.2025 справа прийнята до провадження головуючим суддею Корсун Т.Г. та призначено судове засідання.

У судовому засіданні 05.06.2025 представник позивача вказав, що відповідач почав здійснювати оплату боргу, зокрема за період з січня по червень 2025 року від ОСОБА_2 надійшли кошти в розмірі 36500 грн. Крім того, позивачем відкориговано суму пені, яка за 2024 рік склала 10176,24 грн. Тому, загальна сума заборгованості станом на 05.06.2025 складає 26406,24 грн, в тому числі основний борг 16230 грн, 3% за користування кредитом -0 грн, пеня 10176,24 грн. Представник позивача просить зменшити суму позову і стягнути з відповідача 26406,24 грн.

Відповідач у судовому засіданні вказав, що дійсно за результатами укладеного договору отримав кредитні кошти. Внаслідок важких життєвих обставин не мав змоги належним чином виконати взяті на себе зобов`язання по виплаті кредиту. З січня 2025 року сплатив вже 36500 грн. Суму заявлених зменшених позовних вимог в розмірі 26406,24 грн повністю визнає.

Відповідно до статті 268 ЦПК України у судовому засіданні 05.06.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 25 листопада 2009 року між Комунальним підприємством «Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в особі та ОСОБА_2 укладено кредитну угоду № 1019. Відповідно до умов кредитної угоди, надано кредит в сумі 100 000 грн строком на 20 років під 3% річних. Кредит був наданий для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.5-6).

Відповідно до п. 2.2.1. Позика надається Позичальнику у чотири етапи у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський розрахунковий рахунок.

Відповідно до п. 2.6. Позичальник зобов`язується здійснювати погашення позики на розрахунковий рахунок Фонду в наступні вісімнадцять років щоквартально, з дня видачі кредиту, не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним періодом, а 4 квартал до 30 листопада звітного року. Перша щорічна плата повинна бути внесена в строк до 10 квітня 2011 року. Погашення позики в останній рік повинно бути зроблено до 25.11.2029.

Пунктом 3.2 передбачено, що за прострочення погашення позики та відсотків за користування нею «Позичальник» сплачує «Фонду» штраф в розмірі подвійної річної облікової ставки Національного банку України, що діє на день виникнення боргу за кожен день затримки платежу.

Як встановлено судом, у п. 4.1. Кредитна угода набуває законної сили з моменту її підписанні сторонами та діє до повного погашення позики, відсотків та виконання «Позичальником» усіх інших зобов`язань, передбачених цією угодою, і підписанням сторонами акту про погашення зобов`язань за позикою.

20 березня 2023 року та 12 квітня 2024 року на адресу відповідача направлено претензійні листи №№3 та 5 з вимогою протягом 10 календарних днів з дня отримання попередження перерахувати заборгованість з повернення кредиту та процентів, пені (а.с.9-11).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредиту та відсотках станом на 01.01.2025 за відповідачем рахується кредитна заборгованість в розмірі 80962,39 грн, в тому числі за основним боргом 39502 грн, за відсотками 13228 грн, за штрафом/пенею 28232,39 грн (а.с.12-13).

Відповідно до поданого у судовому засіданні представником позивача розрахунку заборгованості від 04.06.2025 №61 заборгованість ОСОБА_2 станом на 05.06.2025 становить 26406,24 грн, в тому числі за основним боргом 16230 грн, за відсотками користування кредитом 0 грн, за штрафом/пенею 10176,24 грн.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З цього визначення випливає, що цивільно - правове зобов`язання - це таке правовідношення, в якому уповноважена особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник.

В силу ч.1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, а відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Положеннями ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи наявні у матеріалах справи належні та допустимі докази, заявлену представником позивача зменшену суму позовних вимог, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 на користь КП «Обласний фонд підтримки індивідуального будівництва на селі» Житомирської обласної слід стягнути заборгованість за кредитною угодою № 1019 від 25.11.2009 в розмірі 26406,24 грн, в тому числі за основним боргом 16230 грн, за відсотками користування кредитом 0 грн, за штрафом/пенею 10176,24 грн.

У відповідності до змісту частини 1 статті 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, із відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2422,40 грн (позовна заява була подана в електронній формі, тому застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивач має право за клопотанням на повернення зайво сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Житомирської обласної ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Житомирської обласної ради заборгованість в розмірі 26406 (двадцять шість тисяч чотириста шість) грн 24 коп, в тому числі основний борг 16230 грн, пеня 10176,24 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Житомирської обласної ради судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач - Комунальне підприємство «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Житомирської обласної ради (майдан імені СП Корольова, 12, кім. 510-512, місто Житомир; ).

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складений 06 червня 2025 року

Суддя: Т. Г. Корсун