Справа № 489/1162/25
Номер провадження 2/489/1441/25
10 червня 2025 року місто Миколаїв
Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання
У лютому 2025 року позивач звернувся до Ленінського районного суду міста Миколаєва з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є сином відповідача. До досягнення позивачем повноліття, аліменти на його утримання були стягнуті рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва. Після досягнення ним повноліття, позивач продовжує потребувати матеріальної підтримки, оскільки продовжує навчання у Національному університеті "Києво-Могилянська академія"за контрактом на денній формі навчання з терміном навчання до 28.06.2028, мешкає у гуртожитку, не отримує стипендіальних виплат, у зв`язку із денною формою навчання позбавлений можливості суміщати навчання з роботою. Фактично утримання позивача усім необхідним, здійснює мати - ОСОБА_3 .
З цих підстав просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи з 19.02.2025 до закінчення позивачем навчання, але не більше, ніж до 23 років; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.
Ухвалою від 24.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою від 23.04.2025 вирішено здійснювати судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзив до суду не подав.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Згідно з довідкою, виданою заступником декана факультету Тетяною Федосєєвою від 18.11.2024 №207 ОСОБА_1 є студентом 1-го року навчання Національного університету "Києво-Могилянська академія" (4 рівень акредитації) та навчається за контрактом на бакалаврській програмі "Право", спеціальність 081 "Право" факультету правничих наук, денна форма; термін навчання: 01.09.2024-28.06.2028.
Відповідно до Договору на проживання в гуртожитку НаУКМА від 25.08.2024 ОСОБА_1 проживає в гуртожитку НаУКМА.
Позивачем надано копію довідки про доходи від 11.02.2205, відповідно до якої його дохід за вересень 2024 року - лютий 2025 без врахування аліментів становить 0,00 грн.
Відповідно до ч. 3ст. 199 Сімейного кодексу України(далі -СК України) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ч. 1, 2ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
У пункті 20постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що дитина відповідача досягла повноліття, але не досягла двадцяти трьох років, продовжує навчання у навчальному закладі і тому не може працевлаштуватись, те, що позивачем не надано доказів розміру доходів відповідача, його матеріальний стан, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
Стягнення аліментів на навчання повинно проводитись починаючи з 19 лютого 2025 року (дати подання позову) до закінчення строку навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 (двадцяти трьох) років. З наданих позивачем документів вбачається, що строк навчання до 28.06.2028.
Щодо вимог про визначення щомісячного розміру аліментів в сумі, що не менша, ніж 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи, то в їх задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Між тим позивачем заявлено вимоги про стягнення аліментів на його утримання, оскільки він досяг повноліття та продовжує навчання, тобто є дорослою особою. Водночас гарантії щодо мінімального розміру аліментів, передбачені ст. 182 СК України, розповсюджуються на правовідносини щодо стягнення аліментів на утримання дитини (тобто особи, яка не досягла повнолітнього віку). Відповідно в цій частині вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Згідно із ч. 6ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: Договір про надання правничої допомоги від 30.01.2024 та платіжну інструкцію від 14.02.2025, ордер на надання правничої допомоги.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2-13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 19 лютого 2025 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, а саме до 28.06.2028.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень нуль копійок)
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.06.2025.

Суддя В. В. Кокорєв