Провадження № 6/752/149/25
У Х В А Л А

24 лютого 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючої судді Плахотнюк К.Г., за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хоменка Вадима Валерійовича про визначення частки майна та встановлення порядку користування частками у спільному сумісному майні, заінтересовані особи: стягувач - ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хоменко В.В. звернувся до суду з поданням про визначення частки майна та встановлення порядку користування частками у спільному сумісному майні, ОСОБА_3 , стягувач - ОСОБА_1 .

В обгрунтування подання приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хоменко В.В. зазначив, що на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № НОМЕР_3, до складу якого входить АСВП № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва № 752/1984/16-ц від 25.09.2020 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики в розмірі 3104014,81 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6890,00 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 3 110 904,00 грн. та АСВП № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва № 752/16276/14-ц від 26.07.2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 1942500,00, 3% річних у розмірі 218571,16 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 2 164 725,16 грн. Рішення на сьогоднішній день боржником ОСОБА_2 не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження". На момент написання даного подання заборгованість по зведеному виконавчому провадженню № НОМЕР_3 складає: 5 464 107,87 грн. Приватний виконавець зазначав, що боржник ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 по теперішній час.

Під час виконання рішення суду приватним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 по теперішній час. За час перебування у шлюбі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було придбано нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, ОСОБА_3 розуміючи наслідки рішення суду про стягнення боргу з нього та його дружини, разом із ОСОБА_2 перереєстрували право власності на належну їм на праві власності квартиру загальною площею 29,4 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на сина ОСОБА_2 від попереднього шлюбу ОСОБА_4 шляхом укладення договору купівлі-продажу від 05.07.2013 року. При цьому, Постановою Київського апеляційного суду визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири загальною площею 29,4 кв.м, житловою площею 15,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений 05.07.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко О.О. зареєстрований за номером 1405. Скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косенко О.О. індексний номер: 3706880 від 05.07.2013 року 17:04:26, щодо державної реєстрації права власності на квартиру загальною площею 29,4 кв.м. житловою площею 15,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2013 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва 16.01.2025 року у межах розгляду подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хоменка В.В. про визнання частки та встановлення порядку користування частками у спільному сумісному майні, заінтересовані особи стягувач ОСОБА_1 , боржниця ОСОБА_2 , залучено до участі ОСОБА_3 .

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд подання за його відсутності..

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду подання повідомлялася належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду подання повідомлявся належним чином.

Суд зауважує, що не наділений повноваженнями щодо розшуку осіб, які є учасниками судових проваджень і вжив усіх можливих заходів для завчасного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі приватного виконавця, боржників та стягувача, так як відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до положення ч. 2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Отже враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що Голосіївським районним судом м. Києва 25 вересня 2020 року видано виконавчий лист №752/1984/16-ц відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 3 104 014 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 890 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 3 110 904 грн.00 коп.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменка В.В. перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_4.

До складу зведеного виконавчого провадження НОМЕР_3 входять такі виконавчі провадження:

АСВП № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва № 752/1984/16-ц від 25.09.2020 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики в розмірі 3104014,81 грн. судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6890,00 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 3110904,00 грн.

16.08.2024, керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_6, копії якої направлено стягувачу - до відома, боржнику - до виконання (ШКІ 028).

АСВП № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва № 752/16276/14-ц від 26.07.2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 1942500,00, 3% річних у розмірі 218571,16 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 2164725,16 грн.

16.08.2024 року, керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_5, копії якої направлено стягувачу - до відома.

Постановою приватного виконавця Хоменко В.В. від 16.08.2024 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках /електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 5465047,87 гривня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України боржником відкрито розрахункові рахунки в установах банків АТ СЕНС БАНК, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ Універсал Банк.

До установ банків направлено платіжні інструкції для примусового списання коштів боржника з рахунків.

27.08.2024 на депозитний рахунок надійшли кошти у розмірі 50,00 грн.

Згідно ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти розподілені та перераховані:

50,00 грн. на реквізити приватного виконавця, як витрати на проведення виконавчих дій;

Станом на момент написання подання кошти на рахунках боржника відсутні.

22.08.2024 боржнику направлено листа з вимогою виконати рішення суду та сплатити борг (ШКІ 371, ШКІ 910).

03.09.2024 приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , але провести виконавчі дії не виявилось можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт приватного виконавця.

15.10.2024 боржнику направлено листа з вимогою виконати рішення суду та сплатити борг (ШКІ609, ШКІ 333).

Під час проведення майнової перевірки приватним виконавцем встановлено, що:

- за боржником ОСОБА_2 автотранспортні засоби не зареєстровані.

- згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржнику на праві власності нерухоме майно не належить.

- згідно інформації з сайту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку боржнику акцій (від 5 % і більше) в акціонерних товариствах не належить.

- згідно відповіді Державної прикордонної служби України боржник державний кордон України не перетинав.

- згідно витягу Державного суднового реєстру України, в який вносяться відомості про українські судна, за боржником нічого не знайдено.

- згідно Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської обл. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

- згідно відповідей Державної фіскальної служби України боржник ніде не працює.

- згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану складено актовий запис № 98 від 01.03.2006, про шлюб, боржник ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) по теперішній час.

В ході встановлення майнового стану боржника приватним виконавцем встановлено, що ОСОБА_3 розуміючи наслідки рішення суду про стягнення боргу з нього та його дружини, разом із ОСОБА_2 перереєстрували право власності на належну їм на праві власності квартиру загальною площею 29,4 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на сина ОСОБА_2 від попереднього шлюбу ОСОБА_4 , шляхом укладення договору купівлі-продажу від 05.07.2013 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко О.О. зареєстрований за номером 1405.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 15.11.2022 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири загальною площею 29,4 кв.м, житловою площею 15,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений 05.07.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко О.О. зареєстрований за номером 1405. Скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косенко О.О. індексний номер: 3706880 від 05.07.2013 року 17:04:26, щодо державної реєстрації права власності на квартиру загальною площею 29,4 кв.м. житловою площею 15,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2013 року.

При цьому на момент звернення з поданням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа: 29.4, житлова площа: 15.5, залишається зареєстрованою за ОСОБА_4 на підставі визнаного судом недійсним договору дарування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, частин 1, 2, 5 ст.376 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що Постановою Київського апеляційного суду від 15.11.2024 року було скасовано договір дарування, яким чоловік чоловік боржниці подарував ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , залишається зареєстрованою за ОСОБА_4 на підставі визнаного судом недійсним договору дарування, однак в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності відповідних змін не внесено.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується актовим записом про шлюб від 01.03.2006 року.

Відповідно до ч. 1ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 по справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу.

Між тим, Верховний Суд у своїй Постанові від 25.04.2018 у справі № 534/795/14-ц зазначив, що аналіз ст. 379 ЦПК України (2004 року), ч. 6ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час розгляду справи), статей 60,61,70 СК України дає підстави для висновку, що боржник має заборгованість та наявного у нього майна недостатньо для погашення заборгованості в повному обсязі, з огляду на що суд приходить висновку про визначення належної боржнику частки у спільному майні подружжя для подальшого погашення вказаної заборгованості.

Враховуючи вказане вище, суд приходить до переконання, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Матеріали справи не містять доказів, які вказують на те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 існує спір щодо нерухомого майна, яке є предметом подання приватного виконавця.

Таким чином, суд вважає, що частка боржниці ОСОБА_2 у нерухомому майні, а саме: квартира, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, адреса: АДРЕСА_1 , загальна площа: 29.4, житлова площа: 15.5, становить 1/2 частки.

Положеннями ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Таким чином, право виділяти свою частку в натурі та визначати порядок користування спільним майном належить співвласникам, які в разі порушення такого права можуть звернутися за його захистом до суду. Приватний виконавець не є співвласником зазначеної квартири, а тому не має право звертатися із вимогами про встановлення порядку користування вказаною квартирою та виділу її частки в натурі, тому суд відмовляє, у заявленій вимозі, оскільки з такою вимогою можуть звертатися лише співвласники квартири.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення частково подання приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким вона володіє спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , що є допустимим ступенем втручання до його права та права інших осіб.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.435, 443 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хоменка Вадима Валерійовича про визначення частки майна та встановлення порядку користування частками у спільному сумісному майні, заінтересовані особи: стягувач - ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Визначити, що частка майна боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у нерухомому майні: квартира, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, загальна площа (кв.м): 29.4, житлова площа (кв.м): 15.5, якою вона володіє спільно з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_4 ) складає 1/2 частку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею

(частина 2 статті 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду (частина 1 статті 353, стаття355 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (стаття 354 ЦПК України).

Суддя: Плахотнюк К.Г.