Справа № 727/1436/25
Провадження № 2/727/707/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

за участю:

представника позивача Білого В.С.

представника відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

встановив:

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Уніка», Білий В.С., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок до-рожньо-транспортної пригоди в порядку регресу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 27.10.2023 ро-ку між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_4 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений по-лісом ЕР №217594155.

Зазначає, що 30.08.2024 року в м. Чернівці сталося ДТП за участю автомобіля Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , автомобіля Audi, д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_3 .

Вказує, що згідно відповіді НПУ, протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП, остання сталась внаслідок порушення відповідачем Правил дорож-нього руху України. Посилається на постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.12.2024 року (справа №727/9689/24 та справа №727/9696/24), згідно яких закрито провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністра-тивної відповідальності, проте не встановлено відсутність вини відповідача у правопо-рушеннях, передбачених ст.122-4 та 124 КУпАП.

Оскільки потерпілому власнику Audi, д.н.з. НОМЕР_2 , було завдано майнової шкоди внаслідок ДТП, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на суму 52810,83 грн.

При цьому, у відповідності до положень ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних за-собів» (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), позивач вва-жає, що в нього наявне право регресної вимоги до відповідача а тому просить суд стяг-нути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Страхова компанія «Уніка» шко-ду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 52810,83 грн., а та-кож стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та оплатою правової допомоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Представники відпові-дача, адвокати Рудницька Т.А. та Федорова М.О., в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Свою позицію мотивують тим, що відповідач залишив місце ДТП у зв`язку з необхід-ністю негайно прийняти ліки. Також зазначають, що відсутність відповідача на місці події протягом двох годин не створило позивачу перешкоди у визначенні обставин, ха-рактеру та/або розміру збитків.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами документи та матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються по-зовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для роз-гляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає част-ковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність дока-зів для вирішення справи, наданих до суду.

Судом встановлено, що згідно постанови Шевченківського районного суду м. Чер-нівці від 05.12.2024 року (справа №727/9689/24), 30 серпня 2024 року приблизно об 22 год. 01 хв., в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 41, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Eclipse», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не дотримався безпечної дистанції та здій-снив зіткнення з автомобілем марки «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухавя попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали меха-нічні пошкодження, чим порушив пп. 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив адміністра-тивне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.31-32).

Також, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.12.2024 року (справа №727/9696/24), 30 листопада 2024 року приблизно об 22 год. 01 хв., в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 41, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Eclipse», д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце ДТП, здійснивши дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем марки «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_3 , під керу-ванням ОСОБА_5 , який рухаючись за інерцією здійснив зіткнення з транспортним засобом, що знаходився попереду - марки «Audi E-Tron», д.н.з. НОМЕР_2 , під керу-ванням ОСОБА_6 , чим порушив пп. 2.10 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП (а.с.33-34).

Відповідно до копії Полісу серії ЕР №217594155, транспортний засіб Mitsubishi Eclipse Cross, д.н.з. НОМЕР_1 , був забезпеченим у позивача транспортним засобом (а.с.35).

Судом досліджено відповідь від НПУ, згідно якої винуватцем у ДТП, яке відбу-лось о 22:01 год. 30.08.2024 року є відповідач ОСОБА_3 (а.с.25-29).

Власник пошкодженого т/з марки «Audi E-Tron», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування №2/2 (а.с.12-13).

За вказаним зверненням, керуючись проведеною ремонтною калькуляцією та ак-том огляду транспортного засобу (а.с.16-20), ОСОБА_7 -вич (потерпілому) було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 52810,83 грн., про що складено страховий акт/наказ №2/2 (а.с.8).

Даний факт також підтверджується платіжною інструкцією №189565 від 24.09. 2024 року(а.с.9).

Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_3 залишив місце ДТП - страховик згідно ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відпові-дальності власників наземних транспортних засобів» має право подати регресний по-зов.

Таким чином, загальний розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілому склав 52 810,83 гривень.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України "особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі випла-ченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом".

Згідно ст.38 ч.1 п.п.1.1.в Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхуваль-ника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транс-портну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю само-вільно залишив місце пригоди.

Згідно положень ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридич-ної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної не-безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транс-портним засобом.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового стра-хування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за зав-дані збитки.

Отже, сума, що підлягає стягненню з відповідача складає 52 810,83 гривень.

Щодо твердження представників відповідача стосовно незначного періоду часу, за якого відповідач був відсутній на місці ДТП, суд вважає необхідним зазначити, що саме даний факт став підставою для складання адміністративного протоколу за ст.122-4 КУпАП відносно відповідача.

Право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано по-ложеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відпові-дальності власників наземних транспортних засобів» і пов`язується саме із встановле-ним фактом самовільного залишення місця ДТП страхувальником або водієм транс-портного засобу.

Таким чином, у даному випадку для підтвердження права страховика на звернення до страхувальника з регресним позовом, має бути належним чином встановлено факт залишення останнім місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відпові-дальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які на-брали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові на-слідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією осо-бою.

Так, постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.12.2024 року (справа №727/9696/24) провадження у справі стосовно ОСОБА_3 -ча, якому ставиться в вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаче-ного ст.122-4 КУпАП - закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі N? 465/674/19 зазна-чено про те, що тлумачення статті 1188 ЦК України свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у спра-ві підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 07 лютого 2018 року в справі №910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі №927/623/18; від 04 бе-резня 2020 року у справі №641/2795/16-ц; від 29 квітня 2020 року в справі №686/ 4557/18.

У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі №641/2795/16-ц зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за пору-шення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шко-ду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належ-ними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо».

Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення стро-ків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУ пАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в справі №686/4557/18).

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №335/8507/16-ц (провадження № 61-23811св18) зроблено правовий висновок про те, що така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Застосування пункту 7 статті 247 КУпАП можливе виключ-но у випадку наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. На-томість у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з від-сутністю складу адміністративного правопорушення.

На основі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що факт залишення місця ДТП відповідачем ОСОБА_3 є встановленим та підтвердженим належ-ними та допустимими доказами (зокрема, даний факт не оспорюється представниками відповідача у відзиві), а тому з останнього підлягає стягненню в порядку регресу май-нова шкода, заподіяна потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 52 810,83 гривень.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтуван-ня своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргу-ментів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає прин-цип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших орга-нів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рі-шення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен ар-гумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказу-вання в межах спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збо-ру та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з роз-глядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

По справі в якості судових витрат позивачем заявлено оплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн., оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати по-кладаються на відповідача.

Також, згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок дер-жави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підля-гають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розпо-ділу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі го-норару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість по-слуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правни-чої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і вико-наних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адво-ката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які під-тверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на прав-ничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необ-хідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих по-слуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання по-слуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на ре-путацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподі-лу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підляга-ють розподілу між сторонами.

Під час розгляду справи представниками відповідача було заявлено усне клопо-тання про зменшення витрат на правову допомогу у зв`язку з неспівмірною складністю справи та понесеними позивачем витратами.

Враховуючи викладене, визначаючи розмір понесених витрат на професійну прав-ничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд вра-ховує категорію складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних ро-біт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), про-порційність задоволених вимог та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, ціну справи та її значення для сторін, у зв`язку з чим приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. є неспівмірними зі складністю справи та підлягають зменшенню до 2 000 гривень.

На підставі ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 23, 27, 43, 58, 76, 77, 81, 175, 177, 263-265, 280-282, ЦПК України,-

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_8 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уні-ка» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 52 810,83 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот десять) гривень (вісімдесят три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уні-ка», судовий збір у розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уні-ка», витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеля-ційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його про-голошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеля-ційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вру-чення йому повного рішення суду.

Суддя: О.Є.Терещенко