Справа № 932/6074/25
Провадження № 2/932/2216/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О., дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області (адреса: м. Дніпро, вул. Троїцька, 20а, ) про зобов`язання притягнути певних осіб до відповідальності за злочинні дії,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 025 року ОСОБА_1 звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить зобов`язати відповідача притягнути до відповідальності за злочинні дії щодо нього з 01.03.018 року по 22.05.2025 року його сусідів з ділянки 233 з Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Петровка», розташованого в Самарського районі міста Дніпра.

Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить зобов`язати відповідача притягнути певних осіб (сусідів по ділянці у садівничому товаристві) до відповідальності за злочинні дії, тобто до кримінальної відповідальності.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до визначення, закріпленого в п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України, кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За своєю правовою природою кримінальне провадження становить єдиний комплекс вчинюваних в установленому КПК України порядку дій, у межах якого органи досудового розслідування і суд здійснюють функцію притягнення особи до кримінальної відповідальності. Зокрема, таке провадження включає встановлені законом процедури одержання доказів, гарантії законності цих процедур, а також право особи в установлений КПК України спосіб оспорювати правомірність відповідних процесуальних дій та/або рішень у контексті реалізації свого права на захист.

Таким чином, притягнення особи до кримінальної відповідальності здійснюється виключно у порядку передбаченому КПК України, для чого першим етапом ініціювання кримінального провадження є звернення в порядку ст. 214 КПК України із відповідною заявою, повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

У випадку невнесення органом досудового розслідування повідомлення про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, або у випадку відмови у внесенні такого повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявник або потерпілий маю право оскаржити такі дії або бездіяльність до слідчого судді місцевого суду в порядку, передбаченому ст. 303-307 КПК України.

Враховуючи, що позивач просить зобов`язати орган поліції притягнути певних осіб до відповідальності за злочинні дії (за вчинення злочину), суддя приходить до висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав, шляхом звернення до суду в порядку цивільного судочинства, і за таких обставин та з наведених вище мотивів даний спір не може розглядатись в порядку цивільного судочинства, оскільки підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у цивільній справі за позовом до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про зобов`язання притягнути певних осіб до відповідальності за злочинні дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.О. Леміщенко