ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/791/25 Справа № 711/9187/24 Категорія: на ухвалуГоловуючий по 1 інстанції Позарецька С.М. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Широкова Г.К.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

представника відповідача - адвокат Дубинський Віктор Михайлович;

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.03.2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки у натурі зі спільної часткової власності, визнання права власності на нерухоме майно, припинення права спільної часткової власності на майно,

в с т а н о в и в:

25 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про виділення частки у натурі зі спільної часткової власності, визнання права власності на нерухоме майно, припинення права спільної часткової власності на майно.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 03 березня 2025 року на 09 год. 00 хв.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2025 року позов ОСОБА_1 - залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач будучи завчасно неодноразово повідомленою про підготовчі засідання по справі, не є заінтересованою у судовому вирішенні справи за поданим позовом. Суд вказав, що позивач не повідомляла суд та не надавала заяв про розгляд справи за її відсутності, а тому керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дійшов до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду справи в іншому складі суду. Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів щодо належного повідомлення позивача про відкриття провадження у справі та про отримання повістки. Вказує, що електронний кабінет у позивача відсутній, а в застосунку «Вайбер» смс-повідомлення про призначення справи до розгляду не надходили і скаржник їх не отримував.

Посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/11896/17 згідно якого повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування про час та місце розгляду справи. Крім того, повернення повістки про виклик до суду за вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її не перебування за адресою, повідомленою до суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 42 ЦПК України учасники справи мають право брати участь в судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача, зокрема частиною 5 цієї статті передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про виділення частки у натурі зі спільної часткової власності, визнання права власності на нерухоме майно, припинення права спільної часткової власності на майно.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, та встановлено строк для усунення недоліків (а.с. 33).

15 січня 2025 року ОСОБА_1 усунула недоліки, зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, в тому числі надала уточнену позовну заяву.

31 січня 2025 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання з розгляду справи на 03 березня 2025 року о 09 год., викликано для участі у підготовчому засіданні учасників справи. Крім того, сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи (а.с. 56).

Позивачу ОСОБА_1 направлялася повістка на адресу: АДРЕСА_1 про виклик в судове засідання на 09 год. 00 хв. 03 березня 2025 року (а.с. 58).

Відповідно до конверту, який повернувся на адресу суду, судова повістка ОСОБА_1 не була вручена з поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 65), що відповідно до положень ЦПК України є неналежним повідомленням сторони про час та місце розгляду справи.

05 лютого 2025 року ОСОБА_1 направлялося SMS-повідомлення щодо розгляду справи, яке відбудеться 03 березня 2025 року на номер телефону « НОМЕР_1 » (а.с. 111).

Згідно протоколу судового засідання ОСОБА_1 03 березня 2025 року в судове засідання не з`явилася, у зв`язку з чим суд ухвалив відкласти судове засідання на 17 березня 2025 року (а.с.103).

Відповідно до судової повістки про виклик до суду, 03 березня 2025 року ОСОБА_1 була направлена судова повістка на адресу АДРЕСА_1 (яка зазначена у позовній заяві) (а.с.107).

Крім того, 03 березня 2025 року ОСОБА_1 направлялося SMS-повідомлення щодо розгляду справи, яке відбудеться 17 березня 2025 року на номер телефону « НОМЕР_1 » (а.с. 107).

10 березня 2025 року на адресу суду повернувся поштовий конверт, з якого вбачається, що повістка ОСОБА_1 не була вручена з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.110).

В зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, суд першої інстанції 17 березня 2025 року постановив ухвалу, якою залишив позовну заяву без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2025 року у справі № 990/307/23 (номер провадження 11-51заі25), суд має вжити всіх необхідних заходів для повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом надсилання судової повістки на альтернативні адреси, зазначені позивачем, а також на електронну пошту та телефонограмою.

Оскільки поштове відправлення, яке було направлено позивачу на його адресу реєстрації, повернуто суду з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тому слід вважати, що ОСОБА_1 не отримувала судової повістки на 17 березня 2025 року.

В такому випадку, суд мав вжити додаткові заходи щодо повідомлення сторони іншими альтернативними засобами, що були зазначені нею в позовній заяві.

SMS-повідомлення, які надсилалися позивачу на номер «НОМЕР_1» не є підтвердженням отримання останньою SMS-повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, оскільки SMS-повідомлення судом направлялися на номер, який зазначено представником відповідача у відзиві на позовну заяву. На номер телефону, який зазначений позивачем в уточненій позовній заяві «НОМЕР_2» (а.с.43) судом SMS-повідомлення не направлялися, телефонограми не складалися, оголошення на сайті не здійснювалося.

Як пояснила ОСОБА_1 в судовому засіданні, вказаний представником відповідача її номер телефону у відзиві на позовну заяву належав їй, але в даний час є недійсним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не пересвідчившись в належному повідомленні ОСОБА_1 про розгляд справи дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу, яка перешкоджає подальшому розгляду справи без дотримання вимог процесуального законодавства, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що вимоги апеляційної скарги про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду не підлягають до задоволення, оскільки виходять за межі повноважень апеляційного суду, визначені нормою ст. 374 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2025 року скасувати, матеріали цивільної справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 09 червня 2025 року.

Судді