Справа № 308/4062/23
05 червня 2025 року м. Ужгород
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:
головуючого Собослой Г.Г.
суддів Мацунич М.В., Кожух О.А.
з участю секретаря Ормош О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 308/4062/23,
В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 71 765,00 грн, з яких 51 765 грн майнова та 20 000 грн моральна шкоди.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2024 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив таке в апеляційному порядку та просив суд рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Вирішити питання про судові витрати в суді апеляційної інстанції відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2024 року скасовано.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51 765 грн. заподіяних матеріальних збитків та 20 000 грн. моральної шкоди.
Разом з тим, при виготовленні повного тексту судового рішення, встановлено, що Закарпатським апеляційним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, про які скаржником заявлено у апеляційній скарзі. Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що при зверненні з позовом у 2023 році ним було сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. Витрати позивача у суді апеляційної інстанції становлять 6 000 грн, з яких 1 610,40 грн судовий збір, інші поточні витрати на суму 300 грн та 4 000 грн витрати за надання правничої допомоги адвокатом.
Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та обґрунтування клопотання, приходить до такого.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються зі судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України).
Перегляд судових рішень в апеляційному порядку закінчується прийняттям постанови (ч. 4 ст. 258 ЦПК України).
За змістом ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зокрема, зазначається:
- новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення;
- розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Прийнявши постанову від 10 квітня 2025 року, апеляційний суд не вирішив питання про судові витрати.
Відтак, з відповідачки слід стягнути на користь позивача, сплачений ним судовий збір, у розмірі 2 684 грн.
Щодо інших витрат у розмірі 300 грн та витрат за надання правничої допомоги адвокатом у розмірі 4 000 грн, то такі хоча і вказуються у апеляційній скарзі, втім доказів, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи апелянтом до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, не подавалися.
Відтак, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України питання щодо стягнення витрат у розмірі 300 грн та витрат за надання правничої допомоги у розмірі 4 000 грн слід залишити без розгляду.
Керуючись ст. 141, 270, 382 ЦПК України, колегія суддів,
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати із оплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.
Питання про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги залишити без розгляду.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови суду складено 10 червня 2025 року.
Головуючий:
Судді: