Справа № 127/6758/25
Провадження 2/127/1221/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.

розглянувши

в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/6758/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

позовну заяву про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 судом зареєстровано 03.03.2025 року.

Мотивовано тим, що з 1977 року позивачі (мати та син) зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 .

Зазначений будинок було побудовано в 1977 році за кошти членів Вінницького житлово-будівельного кооперативу № 50.

07.05.1976 року ОСОБА_2 було сплачено вступний внесок 40 крб. 50 коп. на рахунок Вінницького міськвиконкому за членство у ЖБК № 50.

Надалі, згідно квитанцій ОСОБА_2 було внесено ще 40% на рахунок ЖБК № 50.

Після побудови будинку за кошти членів кооперативу йому було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 .

22.10.1977 року відбулись загальні збори членів ЖБК № 50 та було складено список членів кооперативу з розподілом квартир, який було подано міськвиконкому.

Згідно списку членів ЖБК № 50 при міськжитлоуправлінні, яким надані квартири на заселення 144-квартирного будинку по АДРЕСА_2 , за порядковим номером 81 у цьому списку вказано, що квартира АДРЕСА_3 виділена ОСОБА_2 на склад сім`ї три особи: вона, чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , 1974 р.н.

Рішенням виконкому ВМР від 17.11.1977 року № 640 було заселено 144-квартирний будинок ЖБК № 50 міськжитлоуправління по АДРЕСА_2 . З часу заселення будинку позивачі проживають в квартирі АДРЕСА_3 .

Згідно протоколу зборів кооперативу та рішення виконкому ВМР ОСОБА_2 було видано ордер № 3229/50 на право зайняття 3-кімнатної квартири АДРЕСА_4 .

Після видачі ордеру ОСОБА_2 повністю сплатила пай за квартиру на користь ЖБК № 50.

Шлюб із ОСОБА_3 було розірвано 29.12.1994 року, після чого він виселився із спірної квартири до с. Мазурівка Тульчинського району Вінницької області, де проживав до своєї смерті. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 .

Рішенням ВМР № 200 від 04.06.1987 року житловому будинку АДРЕСА_2 присвоєно № 24.

Рішенням ВМР від 25.12.2015 року № 71 «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків у м. Вінниця» перейменовано вул. Стахурського перейменовано на АДРЕСА_5 .

15.11.2024 року державний реєстратор відмовив у реєстрації права власності на квартиру за позивачем ОСОБА_2 через неможливість надання довідки про членство особи в кооперативі та надання такої довідки державному реєстратору для реєстрації права власності, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивачі просили суд визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності (по 1/2 частці) на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70,5 кв.м., житловоюплощею 38,4 кв.м.

Судом вчинено наступні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 07.03.2025 року було відмовлено у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності в частині вимог до Вінницького Житлово-будівельного кооперативу № 50.

Ухвалою суду від 07.03.2025 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі № 127/6758/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про визнання права власності.

31.03.2025 року закрито підготовче провадження.

29.04.2025 року витребувані докази.

В судовому засіданні 09.06.2025 року позивач ОСОБА_1 позов підтримав відповідно до викладених обставин. Просив визнати за ним право власності на частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька та повернути йому зайво сплачений судовий збір.

В судовому засіданні 09.06.2025 року позивач ОСОБА_2 позов підтримала за викладених у ньому обставин. Суду пояснила, що вона була членом ЖБК і, будучи в шлюбі з ОСОБА_3 , сплачувала пайові внески за квартиру. Просила задоволити позов та визнати за нею і за сином ОСОБА_1 право власності на квартиру в рівних частках.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 проти задоволення вимог позивачів не заперечив, судові витрати просив залишити за позивачами. Зауважив, що спорів відносно квартири за участі ВМР немає.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ордер № 3429/50 (а.с. 27) виданий виконкомом міської ради м. Вінниці 17.11.1977 року ОСОБА_2 , сім`я якої складається з трьох осіб: вона, чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , на право зайняття трикімнатної квартири житловою площею 38, 62 кв.м. в квартирі АДРЕСА_6 . Ордер виданий на підставі рішення виконкому м. Вінниці від 17.11.1977 року № 640.

З 1977 року позивачі зареєстровані та проживають у спірній квартирі АДРЕСА_1 .

Зазначений будинок було побудовано в 1977 році за кошти членів Вінницького житлово-будівельного кооперативу № 50.

07.05.1976 року ОСОБА_2 було внесено вступний внесок 40 крб. 50 коп. на рахунок Вінницького міськвиконкому за членство у ЖБК № 50.

Згідно квитанцій ОСОБА_2 було внесено ще 40% на рахунок ЖБК № 50.

22.10.1977 року відбулись загальні збори членів ЖБК № 50 та було складено список членів кооперативу з розподілом квартир, який було подано міськвиконкому.

Згідно списку членів ЖБК № 50 при міськжитлоуправлінні, яким надані квартири на заселення 144-квартирного будинку по АДРЕСА_2 , за порядковим номером 81 у цьому списку вказано, що квартира АДРЕСА_3 виділена ОСОБА_2 на склад сім`ї три особи: вона, чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , 1974 р.н.

Рішенням виконкому ВМР від 17.11.1977 року № 640 було заселено 144-квартирний будинок ЖБК № 50 міськжитлоуправління по АДРЕСА_2 .

З часу заселення будинку позивачі проживають в квартирі АДРЕСА_3 .

Згідно протоколу зборів кооперативу та рішення виконкому ВМР ОСОБА_2 було видано ордер № 3229/50 на право зайняття 3-кімнатної квартири АДРЕСА_4 .

Згідно довідки УЖБК від 05.12.1989 року № 371, з загальної вартості квартири 8 477 крб. 22 коп. станом на 01.12.1989 року ОСОБА_2 мала залишок ссуди (заборгованості) лише 1 079 крб. 45 коп., яку в подальшому до 1991 року погасила.

Згідно довідки № 647 від 24.10.2024 року МКП «УК «Господар Люкс» Зикова Н.С. член ЖБК АДРЕСА_7 , пайові внески за квартиру АДРЕСА_3 сплатила в повному обсязі (а.с. 35).

З моменту вселення у квартиру в 1977 році по даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані у спірній квартирі та мешкають у ній.

Рішенням ВМР № 200 від 04.06.1987 року житловому будинку АДРЕСА_2 присвоєно № 24.

Рішенням ВМР від 25.12.2015 року № 71 «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків у м. Вінниця» перейменовано вул. Стахурського перейменовано на АДРЕСА_5 .

Згідно технічного паспорту, виготовленого КП «ВМБТІ» 09.07.2024 року, загальна площа спірної квартири 70, 5 кв.м., житлова 38, 4 кв.м. (три кімнати), зокрема, балкон 4, 1 кв.м., лоджія 2, 3 кв.м., кухня 7, 3 кв.м.

Вартість спірної квартири визначена оцінювачем ОСОБА_5 3 076 959 грн. станом на 08.01.2025 року (а.с. 37-64).

В судовому засіданні також встановлено, що в період з 1974 до 29.12.1994 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Шлюб із ОСОБА_3 був розірваний 29.12.1994 року (а.с. 28).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , його син - ОСОБА_1 є його єдиним спадкоємцем.

Згідно довідки КП «ВМБТІ» № 5096 від 09.07.2024 року реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 не проводилась. Станом на 19.06.2024 року загальна площа квартири складає 70,5 кв.м., житлова 38,4 кв.м., частина підвалу під сарай 2,7 кв.м. (а.с. 36). Станом на 29.12.2012 року будинок зареєстрований за ЖБК № 50 на підставі рішення Вінницької міської ради народних депутатів № 594 від 14.11.1985 р.

15.11.2024 року державний реєстратор відмовив позивачу ОСОБА_2 у реєстрації права власності на квартиру через відсутність довідки про членство особи в кооперативі.

Статтями 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року визначено, що при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чиіншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до норм КпШС (діяли під час виникнення спірних правовідносин), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

В судовому засіданні встановлено, що квартира була придбана подружжям шляхом внесення ОСОБА_2 пайових внесків, як членом ЖБК в період шлюбу, а відтак, за спільні кошти подружжя, а тому право власності на пай крім члена житлово-будівельного кооперативу, яка завершила сплату цього внеску, фактично мав також її чоловік ОСОБА_3 .

Спору між подружжям за життя ОСОБА_3 щодо поділу майна не було, а відтак в силу презумпції спільної сумісної власності подружжя все майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить кожному з подружжя в рівних частках, в даному випадку право власності на частку паю.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 передбачено: у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску,що належала померлому, входить до

складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

В судовому засіданні встановлено, що пай повністю був внесений ОСОБА_2 під час шлюбу, тому в силу ст. 28 КпШС ОСОБА_2 і ОСОБА_3 набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 , по частці, тому за ОСОБА_2 слід визнати право власності на частку квартири.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 першої черги за законом, який прийняв спадщину відповідно до ст.ст. 1268 - 1270 ЦК України, є син ОСОБА_1 .

Враховуючи наведені обставини і норми закону, суд також вважає необхідним задоволити вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 спірної квартири, яку батьки позивача набули у шлюбі.

Крім того, суд вважає необхідним вирішити питання щодо розподілу судових витрат згідно ст. 141, 142 ЦПК України.

Ціна позову, зазначена позивачами 3 076 959 грн.

ОСОБА_1 надав квитанцію від 01.03.2025 року про сплату ним судового збору в розмірі 30 769, 59 грн. (а.с. 74).

31.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про повернення 50 % судового збору у зв`язку з визнанням відповідачем позову (а.с. 84).

Згідно вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211, 20 грн. 15 140, 00 грн.).

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при зверненні до суду з даною заявою зобов`язані були сплатити судовий збір із застосуванням коефіцієнта 0, 8, оскільки позов поданий через «Електронний суд», по 12 112 грн.

В зв`язку з переплатою судового збору ОСОБА_1 слід повернути: зайво сплачений судовий збір в сумі 6 545,59 грн. (30 769, 59 (12 112 ? 2) = 6 545,59 грн.).

На підставі ст. 142 ЦПК України і в зв`язку з визнанням позову відповідачем підлягає поверненню ОСОБА_1 50% судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом, в сумі 12 112 грн. згідно квитанції АТ «Укрпошта» від 01.03.2025 року.

Інші судові витрати (сплачений судовий збір) слід залишити за позивачами.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 1268-1270 ЦК України, ст. 28 КпШС, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 142, 263-265 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності (по 1/2 частці) на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 38,4 кв.м.

Судові витрати залишити за позивачами.

Зобов`язати УДКСУ у м. Вінниці Вінницької області повернути ОСОБА_1 зайво сплачений судовий збір в сумі 6 545,59 грн. згідно квитанції АТ «Укрпошта» від 01.03.2025 року.

Зобов`язати УДКСУ у м. Вінниці Вінницької області повернути ОСОБА_1 50% судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом, в сумі 12 112 грн. згідно квитанції АТ «Укрпошта» від 01.03.2025 року.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_1

- позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2

- відповідач Вінницька міська рада, 21000, м. Вінниця, вул. Соборна, 59

Повне судове рішення складене 11 червня 2025 року.

Суддя: