ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1199/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №709/323/25 Категорія: 304090000 Кваша І.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т. Л.
суддіГончар Н. І., Сіренко Ю. В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22.04.2025 (повний текст складено 22.04.2025, суддя в суді першої інстанції Кваша І. М.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

у березні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 12702,17 грн, мотивуючи про те, що позивач у справі набув права вимоги до боржників за укладеними договорами факторингу, у тому числі, і щодо відповідача на суму, заявлену до стягнення.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22.04.2025 позов у справі відхилено з посиланням на те, що позивачем не доведено укладення кредитного договору між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 та надання позичальнику кредитних коштів. Так у доданих до позовної заяви документах відсутні докази, які б підтверджували підписання договору відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора та відсутня інформація, яким саме одноразовим ідентифікатором було підписано кредитний договір.

Позивач подав на вказане рішення суду 21.05.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позов.

В обґрунтування вказано на те, що кредитний договір з відповідачем укладався в електронній формі з направленням одноразового ідентифікатора, введенням якого відповідач підтвердила факт укладення правочину. Позичальник самостійно ввела при укладенні договору свої персональні дані. Згідно платіжного доручення №26585756 від 08.04.2021 кредитні кошти були перераховані позичальнику. Цих обставин суд першої інстанції не врахував, що привело до ухвалення необґрунтованого рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила суд апеляційну скаргу відхилити як безпідставну, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки воно є законним та належним чином обґрунтованим.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення боргу в сумі меншій тридцяти розмірів прожиткового мінімуму. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 08.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит № 101949486 шляхом підписання його електронними підписами, відповідного до якого відповідач отримав кредит у сумі 3500,00 грн. зі сплатою процентів за користування коштами. Процентна ставка протягом пільгового періоду становить 1,00% в день. Процентна ставка протягом поточного періоду 1% в день. Строк кредиту 15 днів.

Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою на кредит №101949486 від 08.02.2021 (а.с.19), Договором про споживчий кредит №101949486 від 08.02.2021 (а.с.20-23), графіком платежів (а.с.24), паспортом споживчого кредиту №101949486 (а.с.24 на звороті, 25).

Указані документи містять точні персональні дані позичальника реквізити паспорта, зареєстроване місце проживання, ПІБ, РНОКПП, номер телефону, електронну пошту.

Сторони договору погодили, що відповідний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства через мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 кредитного договору).

Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором №101949486 від 08.02.2021 у сумі 3500 грн, перерахувавши вказані кошти на рахунок позичальника 08.04.2021, що підтверджується платіжним дорученням № 26585756 від 08.04.2021 (а.с. 26).

Відтак знайшли своє спростування висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору з позичальником.

При цьому посилання районного суду лише на те, що у доданих до позовної заяви документах відсутні докази, які б підтверджували підписання договору відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора та відсутня інформація, яким саме одноразовим ідентифікатором було підписано кредитний договір, апеляційний суд оцінює критично, адже, як вбачається з пояснень позивача у справі, відповідний ідентифікатор має склад символів W35999 час введення 08.04.2021 19 год. 09 хв.

Також сама по собі відсутність такого ідентифікатора не може свідчити про недійсність відповідного правочину, що під сумнів, як і факт його укладення, учасниками судового розгляду не ставиться.

Додатково слід врахувати, що персональні дані позичальника, необхідні для укладення договору, були отримані кредитором після самостійного повідомлення відповідачем.

Іншого способу отримати персональні дані позичальника кредитор не мав.

Таким чином відсутність безпосереднього зазначення у роздрукованому примірнику кредитного договору, який наявний у матеріалах справи, даних одноразового ідентифікатора із датою введення, на що звертає увагу суд першої інстанції, не може спростовувати вчинення всіх необхідних для укладення договору дій з боку позичальника та обумовлюється технічними особливостями роздруківки матеріалів кредитної справи щодо особи позичальника.

Апеляційний суд також приймає до уваги, що факт обігу кредитних коштів за карткою відповідача підтверджується витягом з карткового рахунку на а.с.27-28.

Далі, відповідно до розрахунків позивача заборгованість позичальника за кредитним договором №101949486 від 08.02.2021 складає 3002 грн по тілу кредиту та 9700,17 грн за відсотками, а всього 12702,17 грн.

Крім того, згідно договору про відступлення прав вимоги №05Т від 29.07.2021 (а.с.29-33) та витягу з додатку до договору №05Т від 29.07.2021 на а.с.37 позивач ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 26585756 від 08.04.2021, на заявлену у цій справі до стягнення суму.

Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів за кредитним договором не виконав у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом у цій справі про стягнення боргу.

З урахуванням викладеного позивач звернувся з позов у цій справі до суду.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримала кошти за кредитним договором та не повернула їх у визначені строки, сплативши погоджені сторонами договору відсотки по кредиту, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу.

Отже відповідні позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22.04.2025 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог.

На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути 6056 грн судового збору, сплаченого за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій, а також 4000 грн витрат на правничу допомогу при розгляді справи судом першої інстанції, які підтверджуються договором від 12.02.2025, додатковою угодою до договору від 19.02.2025, детальним описом робіт (наданих послуг) та актом надання послуг, що підтверджують надання позивачу адвокатом Міньковською А.В. з представництва інтересів позивача у даній справі.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22.04.2025 у даній цивільній справі скасувати.

Позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» у даній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за кредитним договором №101949486 від 08.02.2021 у сумі 12702,17 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Діджи Фінанс» 6056 грн судового збору, сплаченого за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій, а також 4000 грн витрат на правничу допомогу, понесених при розгляді справи судом першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 18.06.2025.

Суддя-доповідач

Судді