Справа № 473/1136/25
РІШЕННЯ

іменем України

"11" червня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Ротар М.М.., за участю секретаря судового засідання Гордієнко К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

в березні 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 56893,58 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 09.04.2019 року між АТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №491003100 відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 42514,57 грн. Строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 32%. Позивач виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідачки безготівковим шляхом кошти в розмірі 42514,57 грн, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборговансть. Станом на 20.09.2021 року загальний розмір заборгованості становив 56893,58 грн, яка складається з: 39084,05 грн - тіло кредиту, 17809,53 грн - заборгованость по відсоткам за користування кредитом.

20.09.2021 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" було укладено договір факторингу №3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуло статусу кредитора за кредитним договором №491003100 від 09.04.2019 року, укладеним між АТ "Альфа Банк" та відповідачем.

З урахуванням наведного позивач просить стягнути на свою користь з відповідача зазначену заборгованість.

Ухвалою судді від 06 березня 2025 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від представника відповідача адвоката Халупко В.М. в судове засідання, яке відбулося 11 червня 2025 року на дійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволення позову, з підстав недоведеності позовних вимог, відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, укладення кредитного договору відповідачем та наявності у останнього заборгованості.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

09.04.2019 року між АТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №491003100 відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 42 514,57 грн. Строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 32%.

З паспорту споживчого кредиту вбачається, що сторони погодили наступні умови: сума/ліміт кредиту 42 514,57 грн, строк кредитування 60 місяців, процентна ставка 32% річних, загальні витрати за кредитом 43175,19 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 83 689,76 грн, реальна річна процентна ставка 32% річних.

Відповідач користувався кредитними коштами, про що свідчить виписка по особовому рахунку за період з 09.04.2019 року по 20.09.2021 року.

Станом на 20.09.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 56893,58 грн, яка складається з: 39084,05 грн - тіло кредиту, 17809,53 грн - заборгованость по відсоткам за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості, який наявний в матеріах справи.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 ст. 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 56893,58 грн.

Відповідач в ході розгляду справи не надав альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

20.09.2021 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" було укладено договір факторингу №3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуло статусу кредитора за кредитним договором №491003100 від 09.04.2019 року, укладеним між АТ "Альфа Банк" та відповідачем.

Згідно п. 2.1 Договору факторингу №3 від 20.09.2021 року Фактор (ТОВ "ФК "Еліт Фінанс") зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (АТ "Альфа-Банк") за плату, а Клієнт (АТ "Альфа-Банк") відступає Фактору (ТОВ "ФК "Еліт Фінанс"), а Фактор (ТОВ "ФК "Еліт Фінанс") набуває належне Клієнтові (АТ "Альфа-Банк") Право Вимоги до Боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 до Договору.

Відповідно до витягу Додатку 1-1 до Договору факторингу №3 від 20.09.2021 року ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 56893,58 грн.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1, пункту 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: копію договору №03-07/24 від 03.07.2024 року про надання правничої допомоги, укладений між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І., акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9438/10 адвоката Литвиненко О.І., платіжна інструкція № 4952 від 01.10.2024 року.

Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрата (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн.

Суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 9200,00 грн. є не обґрунтованим.

Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, представник позивача не з`являвся до суду, надав клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн, оскільки суд вважає, що вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога позивача підлягає частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З урахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення з відповідача на користь позивача 3028,00 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжною інструкцією №802 від 24.02.2025 року.

Керуючись ст.ст.76-81,89,141,258-259,263-265,268,273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором №491003100 від 09.04.2019 року у розмірі 56893,58 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто три) гривні 58 копійки, яка складається з: 39084,05 грн - тіло кредиту, 17809,53 грн - заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс», адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2, ;

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя М.М. Ротар