Справа № 519/1717/24
2/519/62/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі судді - Москаленко Інни Олександрівни, при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.,розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

1.15.11.2024 Позивач звернулася з позовом до Відповідача про виселення з житлового приміщенняза адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи подану заяву тим, що він набув право приватної власності на зазначену квартиру в порядку спадкування. Відповідачка проживала у спірній квартирі з дозволу померлої власниці. Водночас, спільне проживання сторін на цей час не можливе, Позивач бажає розпоряджалися своїм майном на власний розсуд, тому просить виселити Відповідачку.

2.Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 05.05.2025суддею Москаленко І.О. справу було прийнято до свого про провадження, призначено підготовче судове засідання.

3.17.06.2025 року представник Відповідача адвокат Сластнікова Г.О. подала клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та стягнення витрат на правову допомогу з Позивача. Клопотання мотивовано тим, що Відповідачка залишила під тиском Позивача спірну квартиру, тому на даний час відсутній предмет спору.

4.Сторони у підготовче засідання прибули, представник Позивача подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутності предмету спору. Позивач та представник Відповідача підтримала таке клопотання у судовому засіданні.

Щодо закриття провадження

5.Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

6.Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

7.Частинами другою-третьою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належить, зокрема, диспозитивність.

8.Як передбачено частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

9.Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

10.Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

11.Під предметом спору розуміється об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

12.З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

13.Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

14.Як зазначають сторони, відповідач фактично не проживає за адресою місцезнаходження нерухомого майна у квартирі АДРЕСА_1 , з якої позивач просив виселити відповідача. Враховуючи, що сторонами самостійно врегульовано спір, суд дійшов висновку про відсутність предмета спору у цій справі, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Щодо стягнення судових витрат

15.Обидві сторони подали клопотання про стягнення судових витрат з іншої сторони.

16.Позивач просив стягнути з відповідачки судовий збір у сумі 1211,20 грн та витрати на надання правової допомоги у сумі 12 000 грн, посилаючись на ч.3 ст. 142 ЦПК України, де зазначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

17.Частина 3 ст. 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

18.З матеріалів справи вбачається, що після відкриття провадження у справі, позивач звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, мотивуючи її тим, що Відповідачка добровільно залишила спірну квартиру, чим задовільнила позовні вимоги після пред`явлення позову.

19.Правовою підставою закриття провадження у справі представник Позивача вказав саме відсутність предмета спору.

20.Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 21 квітня 2021р. у справі №199/9188/16-ц (провадження № 61-12504св20) зазначив, що «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суди попередніх інстанцій зазначеного, а також положень частини третьої статті 142 ЦПК України у поєднанні із статтею 255 ЦПК України не урахували, а тому дійшли помилкового висновку, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України є відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат.».

21.Враховуючи вищенаведену позицію Верховного Суду, зважаючи на те, що провадження у справі в частині заявлених вимог до ОСОБА_2 закривається ухвалою суду у зв`язку із відсутністю предмету спору (п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України), а тому, у відповідності до положень ч. 3 ст. 142 ЦПК України у взаємозв`язку із ст. 255 ЦПК України, суд дійшов висновку, що правові підстави для стягнення судових витрат зі ОСОБА_2 в частині понесених Позивачем витрат на правову допомогу у даній справі відсутні.

22.Розглядаючи клопотання адвоката Сластнікової Г.О. про стягнення з Позивача на користь відповідача судових витрат на надання правової допомоги у сумі 43 000 грн, суд звертає увагу, що представник посилається на ч. 5 ст. 142 ЦПК, зазначаючи, що витрати виникли внаслідок необґрунтованих дій Позивача.

23.Суд зазначає, що стягнення (з позивача) компенсації понесених (відповідачем) витрат, зокрема і витрат на правничу допомогу у разі закриття провадження у справі, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача (така правова позиція є сталою і послідовною, та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2024 у справі № 903/1079/23, від 20.06.2023 у справі № 925/1372/21, від 11.05.2023 у справі №921/811/21, від 25.04.2023 у справі № 924/341/22, від 10.10.2023 у справі № 907/636/20).

24.Обов`язком сторін у цивільному процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідно до приписів частини п`ятої статті 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17, від 24.03.2021 у справі №922/2157/20, від 21.01.2020 у справі №922/3422/18, від 26.04.2021 у справі №910/12099/17, від 19.04.2021 у справі №924/804/20, від 25.04.2024 у справі № 903/1079/23.

25.Водночас, матеріали справи не містять доказів необґрунтованих дій позивача у рамках цивільної справи № 519/1717/24, крім того, на такі дії представник Позивача не посилається. Тиск Позивача чи подання заяви про кримінальне правопорушення, нібито вчинене Позивачем, не можуть розглядатися судом як підтвердження необґрунтованих дій позивача з метою стягнення витрат на правову допомогу в розумінні частини 5 ст. 142 ЦПК України.

26.Як передбачено ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

27.Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору може бути повернута за клопотанням особи, яка його сплатила, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

28.Судом встановлено, що платіжним дорученням №339021 від 08.11.2024 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн.

29.Таким чином, суд встановив наявність підстав для повернення судового збору.

30.Керуючись статтями 255, 256, 258, 260, 353, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

31.Провадження у справі № 519/1717/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення - закрити на підставі п.2. ч.1. ст. 255 ЦПК України.

32.Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням №339021 від 08.11.2024 року.

33.У задоволенні клопотань про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

34.Роз`яснити позивачу у справі, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

35.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

36.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Південного міського суду

Одеської області І.О. Москаленко