Справа № 135/452/25
Провадження № 2/135/275/25
10.06.2025 Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.12.2021 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про комплексне обслуговування фізичних осіб №002/13262706-SP.
28.02.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір Факторингу №HI/11/15-Ф, у відповідності до умов якого АТ «Таскомбанк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимоги.
Відповідно до Додатку №1 Реєстру прав вимог від 28.02.2024 до Договору Факторингу №HI/11/15-Ф ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №002/13262706-SP.
ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33 071,45 грн, з яких: 15 990,32 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 17 081,13 грн сума заборгованості за відсотками.
Окрім цього, 18.08.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3110132.
19.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №19102023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №19102023 від 19.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №3110132.
ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11 063,62 грн, з яких: 2 005,27 грн сума заборгованості за основним боргом; 9 058,35 грн сума заборгованості за відсотками.
29.06.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №29062023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5 850 грн, з яких: 1 500 грн сума заборгованості за основним боргом; 4 350 грн сума заборгованості за відсотками.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення судом.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання, однак в судове засідання не з`явилася. Клопотання про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направила. Відзиву на позов до суду не подавала.
За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про комплексне обслуговування фізичних осіб №002/13262706-SP, шляхом подачі нею заяви від 18.12.2021 на приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк». ОСОБА_1 в анкеті-заяві засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного підпису у мобільному додатку.
Проте відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконала, не сплачувала кошти на погашення тіла кредиту і відсотки за користування кредитом згідно кредитного договору.
В зв`язку з цим, станом на 28.02.2024 (дата передачі права вимоги за договором факторингу №HI/11/15-Ф) у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед Товариством за кредитним договором №002/13262706-SP від 20.12.2021.
28.02.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір Факторингу №HI/11/15-Ф, у відповідності до умов якого АТ «Таскомбанк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимоги.
Згідно умов Договору факторингу відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за кредитними договорами та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги. Підписаний Сторонами Акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною Договору (п.2.3).
Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №HI/11/15-Ф зазначено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №002/13262706-SP в сумі 33 071,45 грн, з яких: 15 990,32 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 17 081,13 грн сума заборгованості за відсотками.
Розрахунок заборгованості за кредитним договором №002/13262706-SP від 20.12.2021 є належним та допустимим доказом стосовно заборгованості відповідача за неповерненим тілом кредиту.
Стосовно заборгованості відповідача за нарахованими відсотками позивач не довів суму нарахувань в розмірі 17 081,13 грн, оскільки у матеріалах справи взагалі не міститься документа, у якому йшлося би про умови кредитного договору, відповідно до яких відповідач брала кредит. Договору №002/13262706-SP від 20.12.2021 позивачем до справи не долучено. У зв`язку з тим, що позивачем не долучено доказів із умовами договору, де була б вказана відсоткова ставка, строк кредитування, то суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування відсотків за цим договором та встановити дійсний розмір заборгованості за відсотками, які нараховані за цим договором.
Разом з тим сам факт укладення кредитного договору підтверджується довідкою Ат «Таскомбанк» від 21.08.2024, згідно якої відповідно до заяви-анкети № 1029056 відкрито кредитний договір №002/13262706-SP від 20.12.2021, відкрито картковий рахунок.
Тому, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №002/13262706-SP в розмірі 15 990,32 грн суми заборгованості по тілу кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, за кредитним договором.
Судом також встановлено, що 18.08.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3110132, за умовами якого Товариство надає позичальнику ОСОБА_1 кредит на суму 3 000 грн, строком на 360 днів, із стандартною процентною ставкою, яка становить 1,99% та зниженою процентною ставкою, яка становить 1,49% згідно пунктів 1.2, 1.3, 1.4.1., 1.4.2 цього Договору.
У Додатку №1 до кредитного договору №3110132 визначено графік та розмір місячних платежів за кредитом, згідно якого позичальник зобов`язаний сплачувати місячні платежі на погашення кредиту, що складається з погашення суми кредиту та процентів за користування кредитом, та повернути кредит до 13.08.2023.
Згідно з пунктами 1.2 та 2.1 кредитного договору №3110132 від 18.08.2022 кредит надається клієнту в безготівкові формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки клієнта в розмірі 3 000 грн. Дана обставина не заперечується відповідачем.
Проте відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі не виконала, в повній мірі не сплачувала кошти на погашення тіла кредиту і відсотки за користування кредитом згідно кредитного договору.
В зв`язку з цим, станом на 19.10.2023 (дата передачі права вимоги за договором факторингу №19102023) у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед Товариством за кредитним договором №3110132 від 18.08.2022.
19.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №19102023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Згідно умов Договору факторингу Сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фатора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №1, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною Договору (п.1.2.).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №19102023 від 19.10.2023 зазначено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №3110132 в сумі 11 063,62 грн, з яких: 2 005,27 грн сума заборгованості за основним боргом; 9 058,35 грн сума заборгованості за відсотками.
Розрахунок заборгованості за кредитним договором №3110132 від 18.08.2022 наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом стосовно заборгованості відповідача за неповерненою сумою кредиту та нарахованим відсотками.
Тому, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №3110132 в розмірі 11 063,62 грн, з яких: 2 005,27 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 9 058,35 грн сума заборгованості за відсотками.
Проте відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі не виконала, не сплачувала кошти на погашення тіла кредиту і відсотки за користування кредитом згідно кредитного договору.
29.06.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №29062023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Згідно умов Договору факторингу Сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фатора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною Договору (п.1.2.).
Тобто, відсотки на залишок суми кредиту позивачем мали нараховуватися протягом 25 днів, починаючи з 04.11.2022 і до 28.11.2022. У той же час, позивачем відповідно до розрахунку заборгованості відсотки були нараховані до 26.02.2023.
При цьому, розмір заборгованості за відсотками в сумі 4 350 грн позивачем в повній мірі не доведено. В цій частині, стягненню підлягає заборгованості відповідача за відсотками у розмірі 375 грн.
При цьому позивачем не доведено, що відповідач ініціював продовження строку користування позикою, ініціював зміну дати погашення позикою, не доведено що сторони домовились про продовження строку кредиту понад строк, вказаний в п. 1.2 Договору.
Підсумовуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з відповідача заборгованості затрьома кредитними договорами підлягає задоволенню на загальну суму 28 928,94 грн (15 990,32 + 11 063,62 + 1 875 = 28 928,94).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 3028 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати мають бути присуджені позивачеві з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач пред`явив позов на загальну суму 49 985,07 грн. Позов задоволено на суму 28 928,94 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме 1 752,46 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259 280-282 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1 752,46 грн судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя