Запорізький Апеляційний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Трофимової Д.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського (нова назва - Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2025 року про відмову у прийнятті та повернення зустрічного позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю майна, поділ майна

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом (т.в.м.с.1 а.в.м.с.1-6), який в подальшому уточнив (т.в.м.с.1 а.в.м.с.225-227, т.в.м.с.2 а.в.м.с.40-41) в якому просив: - встановити факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в період часу з 18.01.2017 року по 15.07.2019 року, - визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 будівлю офісу інв. №003, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,2369 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :05:004:0069, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, - визнати за ОСОБА_3 право власності на частину наступного нерухомого та рухомого майна: будівлі офісу інв. №003 за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,2369 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :05:004:0069, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Новасардову І.В. (т.в.м.с.1 а.в.м.с.222). Ухвалою суду першої інстанції від 29 жовтня 2024 року (т.в.м.с.2 а.в.м.с.1) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

26.02.2025 року від ОСОБА_1 в особі представника Івахненка О.О. надійшла зустрічна позовна заява (т.в.м.с.2 а.в.м.с.11-15), в якій остання просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію частки дійсної вартості транспортного засобу «Citroen Berlingo», 2010 року випуску, об`єм двигуна 1600 см. кубічних, у сумі 125000,00 грн., а також сплачений судовий збір.

В автоматизованому порядку визначено суддю суду першої інстанції Новасардову І.В. (т.в.м.с.2 а.в.м.с.10). Ухвалою суду першої інстанції від 19 березня 2025 року (т.в.м.с.2 а.в.м.с.17-18) вищезазначену зустрічну позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

На виконання ухвали суду першої інстанції про залишення зустрічної позовної заяви без руху, представником ОСОБА_1 - адвокатом Івахненко О.О. подану уточнену зустрічну позовну заяву (т.в.м.с.2 а.в.м.с.21-39), за змістом якої, представник просить суд: поновити строк для звернення із зустрічною позовною заявою, прийняти до розгляду уточнену зустріну позовну заяву, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію частки дійсної вартості транспортного засобу «Citroen Berlingo», 1.6і 5 МТ(В9), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , 2010 року випуску, об`єм двигуна 1600 см. кубічних, у сумі 145130,00 грн., а також стягнути сплачений судовий збір.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2025 року (т.в.м.с.2 а.в.м.с.46-47) відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за автомобіль, який був спільною сумісною власністю подружжя.

Повернуто ОСОБА_1 її зустрічний позов з уточненнями до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за автомобіль, який був спільною сумісною власністю подружжя.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що її зустрічний позов до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за автомобіль вона вправі подати до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для розгляду в загальному порядку.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника Івахненка О.О. у своїй апеляційній скарзі (т.в.м.с.2 а.в.м.с.48-56) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

16.05.2025 року на адресу апеляційного суду надійшли виділені матеріали справи разом із вищезазначеною апеляційною скаргою (т.в.м.с.2 а.в.м.с.57). В автоматизованому порядку 16.05.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Подліянову Г.С. та Трофимову Д.А. (т.в.м.с.2 а.в.м.с.58). В силу вимог ст. 359 ч. 2 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги …В автоматизованому порядку 21.05.2025 року суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Подліянову Г.С. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (т.в.м.с.2 а.в.м.с.59-60). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 21.05.2025 року (т.в.м.с.2 а.в.м.с.61), дану справу за апеляційною скаргою призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (т.в.м.с.2 а.в.м.с.62).

Оскільки, згідно зі ст. 353 ч. 1 п. 6 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо … повернення заяви позивачеві (заявникові). Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах … 6 … частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Сторона позивача надала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі (т.в.м.с.2 а.в.м.с.70-77).

25 квітня 2025 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів" № 4273-IX, за змістом якого: - внесено до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» такі зміни: «1. Пункт 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено підпунктом 3 такого змісту: «3) змінити найменування місцевих загальних судів, перелік яких визначається додатком до цього Закону. Зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду»; Доповнено додатком такого змісту: «Додаток до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ Перелік місцевих загальних судів, що перейменовуються Змінити найменування таких місцевих загальних судів… 7) у Запорізькій області: Куйбишевський районний суд Запорізької області на Кам`янський районний суд Запорізької області; Жовтневий районний суд Запорізької області на Олександрівський районний суд м. Запоріжжя; Ленінський районний суд м. Запоріжжя на Дніпровський районний суд м. Запоріжжя; Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя на Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя…». Державна реєстрація змін до відомостей про місцеві загальні суди, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, які випливають із цього Закону, здійснена 30 квітня 2025 року (т.в.м.с.2 а.в.м.с.78).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … ухвали, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у прийнятті та повертаючи вищезазначений зустрічний позов ОСОБА_1 у цій справі, керувався ст. ст. 193, 194, 260, 261, ч. 4 ст. 274 ЦПК України та виходив із такого.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. 175 і 177 ЦПК України.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положенняст.185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч. 1, 2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

У відповідності до вимог ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Отже, зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.

Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише у строк для подання відзиву. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково.

Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Разом із тим, недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» об`єднання в одне провадження з первісним позовом вимог, коли відсутня спільність предмета позову не допускається.

Предмет позову в розумінні цивільного процесуального закону це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предметом позову є позовні вимоги.

Первісними позовними вимогами є:

- встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 будівля офісу ін. № 003, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ,

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину наступного нерухомого та рухомого майна: будівля офісу інв. № 003 за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею: 0,2369 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :05:004:0069, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій.

Предметом зустрічного позову є стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію частки дійсної вартості транспортного засобу «Citroen Berlingo», 1.6 5МТ (В9), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , 2010 року випуску, об`єм двигуна 1600 см. кубічних, у сумі 145130 (сто сорок п`ять тисяч сто тридцять) грн. 00 коп.

Зустрічні позовні вимоги представник ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в період перебування у шлюбі, 30.10.2021 ними було придбано легковий автомобіль «Citroen Berlingo», 1.6 5МТ (В9), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , 2010 року випуску, об`єм двигуна 1600 см. кубічних, номерний знак НОМЕР_2 , який було зареєстровано на ОСОБА_3 і який є предметом спільної сумісної власності подружжя. Під час перебування у шлюбі без відома ОСОБА_1 та її погодження 19 квітня 2023 року, ОСОБА_3 продав даний автомобіль. Однак, при продажу машини грошові кошти ОСОБА_1 не отримала, так як автомобіль було продано без її відома, відповідно ОСОБА_3 було не виконано умови встановлені нормами закону при припиненні права власності співвласника.

Предмет доказування це коло обставин, які належить установити по конкретній справі і які необхідні для правильного вирішення справи по суті, тобто ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Предметом доказування за первісним позовом про поділ майна, є факт спільного проживання однією сім`єю, об`єкт спільної сумісної власності подружжя, склад і вартість майна, а також підстави його набуття, обставини, що мають значення для визначення правового режиму майна подружжя, їх часток в цьому майні.

У той же час, предметом доказування за зустрічним позовом є наступні факти: що авто було придбане та продане у шлюбі, що не надано згоди на продаж, що від продажу не отримав своєї частки одне із подружжя.

Заслухавши учасників судового засідання та розглянувши матеріали зустрічного позову, суд першої інстанції вважав, що заявлені зустрічні позовні вимоги хоча виникають з сімейних правовідносин, разом з тим вважав, що даний позов не є зустрічним в розумінні вимог ст. 193 ЦПК України, оскільки предмет, способи і засоби доказування є різними.

При цьому, суд першої інстанції звернув увагу на те, що задоволення зустрічного позову не виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову не доведе відсутності у позивача матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. Задоволення зустрічного позову не потягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково за заявлений в позові з урахуванням положень ч. 2 ст. 193 ЦПК України.

Прийняття зустрічного позову з первісним позовом є правом, а не обов`язком суду. Доцільність об`єднання позовів в одне провадження вирішується головуючим по справі з огляду на предмет позову у кожному випадку індивідуально.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що об`єднання позовів, розгляд позовних вимог яких пов`язаний з різними методами дослідження та спрямовуються на досягнення різної мети, може ускладнити процес розгляду та вирішення спору.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що подана позовна заява, як зустрічна, не є такою в розумінні ст. 193 ЦПК України, що в силу наведеного вище свідчить про відсутність підстав для розгляду її спільно з первісним позовом, в зв`язку з чим зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Разом з тим, позивач не позбавлений права у встановленому законодавством порядку подати позовну заяву до суду першої інстанції за загальними правилами подання позовів.

При цьому, суд першої інстанції також врахував, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» (Osman v. the United Kingdom) від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Із зазначеного слідує, що повернення зустрічної позовної заяви у відповідності до ст. 194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена із додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

В силу вимог ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення судом першої інстанції процесуального питання по суті, можуть бути підставою для скасування або зміни його судового рішення у вигляді ухвали апеляційним судом. Однак, порушення норм процесуального права судом першої інстанції, які б призвели до неправильного вирішення по суті вищезазначеного процесуального питання у цій справі, відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника Івахненка О.О. не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою, постановленою з додержанням вимог ЦПК України. За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі, або ж її зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 7, 12-13, 141, 353, 367, 369 ч. 2, 371-372, 374-375, 381-384, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського (нова назва - Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова апеляційним судом складена 20.06.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Трофимова Д.А.