У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

за участю секретаря судового засідання: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сочка Віталій Іванович на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2024 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Радь Іван Іванович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 травня 2024 року, ухвалені суддею Деметрадзе Т.Р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності, визнання недійсним договору дарування та витребування земельної ділянки

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності, визнання недійсним договору дарування та витребування земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивував тим, що 20 січня 2003 року між ОСОБА_5 (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Житко О.І. та зареєстрований у реєстрі за №100, зареєстровано в книзі реєстрації договорів оренди у відділі земельних ресурсів Ужгородського району за №6 від 03.02.2003 року начальником відділу М.В. Попович.

Зазначає, що договір оренди укладений строком на 49 років та станом за момент подання позовної заяви до суду, зазначений договір є діючим. Земельна ділянка площею 6.22 га сільськогосподарських угідь знаходиться на території Сюртівської сільської ради Ужгородського району.

Відповідно до договору оренди, вищевказана земельна ділянка належить Орендодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЗК № 030179, виданого Ужгородською райдержадміністрацією 19.11.2002 на підставі розпорядження голови Ужгородської райдержадміністрації № 277 від 08.08.2002 і зареєстровано в Книзі записів Державних актів за № 897.

Зауважує, що орендна плата за цим договором становить 385,00 гривень за рік. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (попередній Орендодавець). ОСОБА_3 (онук ОСОБА_5 ) у порядку спадкування за законом набув право власності на спірну земельну ділянку, розташовану на території Сюртівської сільської ради Ужгородського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому, до нього як до спадкоємця перейшли права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки, в тому числі й право на отримання орендної плати за користування землею.

Вказує, що 01.02.2023 позивачем було виявлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно на вказану земельну ділянку зареєстровано право власності відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки серія та номер 2010, виданий 13.12.2022 приватним нотаріусом Деяк К.К. Земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :10:014:0040. Право власності зареєстровано за ОСОБА_4 .

Також 27.06.2023 позивачем було виявлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно щодо цієї земельної ділянки укладено договір дарування земельної ділянки серія та номер 522, виданий 01.04.2023 приватним нотаріусом Деяк К.К., право власності зареєстровано за ОСОБА_2 .

Тобто, ОСОБА_3 було відчужено земельну ділянку ОСОБА_2 шляхом укладення фіктивного договору дарування. Проте, між сторонами залишилося неврегульоване питання стосовно порушення переважного права позивача, як орендаря, на придбання спірної земельної ділянки, а дії відповідачів щодо передачі/набуття у власність спірної земельної ділянки без відмови позивача від свого права оспорюються з точки зору їх законності.

Відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 20.01.2003 Орендар, тобто позивач має переважне право на придбання орендованої земельної ділянки у власність. Враховуючи те, що ОСОБА_3 продав вищезазначену земельну ділянку ОСОБА_4 з порушенням переважного права позивача на її купівлю, то суб`єкт переважного права, а саме, позивач, який має бажання реалізувати таке право, має право пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просив суд:

- перевести на нього права та обов`язки покупця земельної ділянки з кадастровим номером :10:014:0040, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, територія Тийгласької сільської ради, за межами населеного пункту, відповідно до договору купівлі-продажу укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 13.12.2022, що посвідчений приватним нотаріусом Деяк К.К., реєстровий номер 2010, визнати ОСОБА_1 покупцем за договором купівлі-продажу укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 13.12.2022, що посвідчений приватним нотаріусом Деяк К.К., реєстровий номер 2010 та грошові кошти в сумі 71 700,00 грн, перерахувати з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Закарпатській області, які були внесені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 ;

- визнати ОСОБА_1 власником земельної ділянки з кадастровим номером :10:014:0040, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, територія Тийгласької сільської ради, за межами населеного пункту за договором купівлі-продажу укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 13.12.2022 року, що посвідчений приватним нотаріусом Деяк К.К., реєстровий номер 2010;

- визнати недійсним договір дарування від 01.04.2023 року укладений між ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , спірної земельної ділянки за кадастровим номером :10:014:0040, що зареєстрований за №522 в реєстрі та посвідчений приватним нотаріусом Деяк К.К.;

- витребувати земельну ділянку з кадастровим номером :10:014:0040, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, територія Тийгласької сільської ради, за межами населеного пункту з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та передати ОСОБА_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2023 у вигляді заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, переоформлення та державну реєстрацію, зміну, об`єднання, поділ, виділ, зміну реєстраційних документів земельної ділянки з кадастровим номером :10:014:0040, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, територія Тийгласької сільської ради, за межами населеного пункту.

Ухвалено повернути ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , кошти в розмірі 71 700,00 грн, сплачені ним згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № від 11.07.2023 року на рахунок отримувача ТУ ДСА України в Закарпатській обалсті: UA0018501 код отримувача 26213408.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 травня 2024 року заяву адвоката Радь І.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сочка В.І., подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вказує, що суд першої інстанції дав невірну оцінку обставинам, які були встановлені і доведені належними та допустимими доказами у процесі судового розгляду, внаслідок чого було ухвалене незаконне та необгрунтоване рішення.

Зазначає, що підставою для відмови у задоволенні позову стало те, що, на думку суду першої інстанції, договір оренди, який було укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , не створив для сторін юридичних наслідків. Однак, статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію дійсності правочину відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Оскільки договір оренди земельної ділянки не визнаний в судовому порядку недійсним, він породжує передбачені ним правові наслідки. Крім того, договір оренди впродовж більше, ніж 20 років виконувався його сторонами: орендодавцем - ОСОБА_5 , а після його смерті спадкоємцями, які фактично прийняли спадщину та орендарем ОСОБА_1 . Відповідно, за відсутності спору про визнання договору оренди недійсним, суд був позбавлений можливості здійснювати його перевірку на предмет відповідності закону.

Державна реєстрація договорів оренди землі, відповідно до законодавства, яке діяло на момент укладення позивачем договору оренди земельної ділянки, здійснювалась шляхом відповідного запису у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі. Саме внесення такого запису до Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі і було результатом державної реєстрації.

З відповіді ГУ ДГК у Закарпатській області від 16.06.2023 за № С-90/0-183/6-23 слідує, що укладений 20.01.2003 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки 03.02.2003 зареєстровано у Книзі №4 записів державної реєстрації договорів оренди землі за реєстраційним номером 6.

ОСОБА_1 як орендар земельної ділянки звернувся до уповноваженого на те органу Відділу земельних ресурсів Ужгородського району у відповідності до п.п 4. 5 Порядку № 2073 з визначеним пакетом документів та у подальшому відповідно до п. 18 Порядку № 2073 отримав від вказаного органу земельних ресурсів примірник договору оренди з відміткою про його державну реєстрацію у Книзі №4 записів державної реєстрації договорів оренди землі. Отже, ОСОБА_1 вчинив всі визначені законодавством, необхідні і залежні від нього дії, спрямовані на державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки.

Тому, навіть якщо і припустити, що у процесі державної реєстрації договору оренди земельної ділянки мали місце певні недоліки, то держава не повинна виправляти допущені її органами помилки за рахунок ОСОБА_1 , який, уклавши договір оренди, вжив всі необхідні та залежні від нього дії для його державної реєстрації, тривалий час виконував договір та мав усі підстави розраховувати на певний стан речей,так як ним було дотримано зі свого боку вимоги законодавства.

Суд безпідставно відхилив надані позивачем докази сплати орендної плати за період з 2009 по 2020 роки, зазначивши про те, що орендодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а докази виконання орендних зобов`язань з ОСОБА_3 не надано.

Як слідує зі змісту договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.12.2023 ОСОБА_3 отримав правовстановлюючий документ на земельну ділянку (свідоцтво про право на спадщину за законом) тільки 28.10.2022. Однак, про набуття права власності на земельну ділянку її орендаря ОСОБА_1 не повідомив. І жодна з осіб, які фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 не мали заперечень проти виконання ОСОБА_1 прав та обов`язків за договором оренди. Невиконання ОСОБА_3 вимог Закону щодо повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку створює негативні наслідки виключно для самого ОСОБА_3 . Також потрібно взяти до уваги, що договором оренди земельної ділянки встановлено орендну плату у розмірі 385 грн на рік, а ОСОБА_1 , починаючи з 2014 року сплачував значно більший розмір орендної плати.

Оскільки, станом на момент набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку мала місце переплата орендної плати, зобов`язання ОСОБА_1 як орендаря виконані повністю.

Судом, в порушення вимог процесуального права, не було задоволено клопотання позивача про виклик свідків та їх допит, що позбавило право позивача на можливість довести всі обставини справи.

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Радь І.І., подав апеляційну скаргу на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 травня 2024 року та просить скасувати таку, стягнувши з позивача на його користь судові витрати щодо на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000 грн.

Вказує, що ним було надано всі належні докази щодо понесення судових витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі. Долучений до заяви розрахунок розміру винагороди (гонорару, виконаних робіт) від 19.03.2024, повністю відображає положення акту приймання-передачі послуг адвоката та акту виконаних робіт.

У процесі апеляційного розгляду від сторін по справі надійшла заява про затвердження мирової угоди наступного змісту:

Громадянин України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 07 лютого 1998 року), далі скорочено - Сторона 1, як позивач за позовом у справі №308/11997/23, з одного боку,

Громадянин України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області від 20.09.1995 року), в особі представника адвоката Радь Івана Івановича (88017, Закарпатська обл. м. Ужгород, вул. І. Франка, буд. 1Б, оф.6, РНОКПП НОМЕР_5 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/880 від 28.02.2013 року), що діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 26 липня 2023 року, далі скорочено - Сторона 2, як відповідач 1 за позовом у справі №308/11997/23, з іншого боку,

Громадянин України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 20.09.1995 року Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області), далі скорочено - Сторона 3, як відповідач 2 за позовом у справі №308/11997/23, з іншого боку,

Громадянин України ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_9 виданий 13.01.2022 року, орган що видав 2101), в особі представника адвоката Майор Івана Васильовича (88017, Закарпатська обл. м. Ужгород, вул. І. Франка, буд. 1Б, оф.6, РНОКПП - НОМЕР_10 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/859 від 08.02.2013 року), що діє на підставі Довіреності від 22.11.2023 року, яка зареєстрована в реєстрі за №964 та посвідчена приватним нотаріусом Капітула Г.Д., далі скорочено - Сторона 4, як відповідач 3 за позовом у справі №308/11997/23, з іншого боку,

далі разом скорочено - Сторони, уклали мирову угоду з метою врегулювання спору, який розглядався Ужгородським міськрайонним судом (справа №308/11997/23) та наразі перебуває на розгляді в Закарпатському апеляційному суді, а також інших правовідносин, які виникли між ними наступним чином:

1. Сторона 1 та Сторона 2 цієї Мирової угоди домовились, а Сторона 3 та Сторона 4 не заперечують і також погоджуються, що для врегулювання судового спору по справі №308/11997/23 вживають спільних дій щодо подальшого продажу Стороною 2 на користь Сторони 1 земельної ділянки за кадастровим номером :10:014:0040, загальною площею 5,8200 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., на території Тийгласької сільської ради, контур №553, за ціною, окремо погодженою між сторонами цього судового спору.

2. У зв`язку з укладенням Сторонами цієї мирової угоди, Сторона 2 зобов`язується в найкоротший строк, але не пізніше 14 календарних днів з моменту зняття арешту із земельної ділянки з кадастровим номером :10:014:0040 укласти з Стороною 1 договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :10:014:0040, загальною площею 5,8200 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., на території Тийгласької сільської ради, контур №553, а Сторона 1 провести визначену ними в такому договорі оплату на користь Сторони 2.

3. У випадку не укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :10:014:0040 у строки передбачені п. 2 даної Мирової угоди з вини Сторони-2, Сторона-2 зобов`язана сплатити Стороні-1 неустойку у розмірі 963 509,92 грн. (дев`ятсот шістдесят три тисячі п`ятсот дев`ять гривень 92 коп.), що на дату підписання цієї мирової угоди становить еквівалент 23 200,00 (двадцять три тисячі двісті) дол США за офіційним курсом НБУ.

4. Сторона 1 визнає речове право власності Стороні 2 щодо спірної земельної ділянки в межах спору №308/11997/23.

5. Сторона 1 та Сторона 2 в подальшому не матимуть одна до одної, а також до Сторони 3 та Сторони 4 жодних претензій щодо майна, майнових прав та зобов`язань, які виникли між Сторонами в межах даного предмету спор, окрім вимог по виконанню цієї Мирової угоди.

6. Сторони підтверджують, що між ними не залишилось інших не врегульованих питань та майнових претензій, щодо майна, майнових прав та зобов`язань, які виникли між Сторонами в межах даного предмету спору. Інших претензій один до одного в межах даного предмету спору сторони не мають.

7. Ухвала суду про затвердження даної Мирової угоди є відповідно до ст. З Закону України «Про виконавче провадження» належним до виконання виконавчим документом,.

8. Сторонам відомо наслідки відповідних процесуальних дій, пов`язаних з укладенням цієї Мирової угоди.

9. Сторони підтверджують, що ні в процесі укладення Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб.

10. У разі невиконання сторонами даної Мирової угоди, вона підлягає виконанню в примусовому порядку встановленому законодавством про виконавче провадження.

11. Дана угода укладена в п`яти оригінальних примірниках, по-одному для кожної із сторін, а один залишається у матеріалах судової справи №308/11997/23.

Згідно з ч.7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Частиною 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно з ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Таким чином, оскільки сторони уклали мирову угоду, яка стосується лише їх прав та обов`язків, укладення мирової угоди є добровільним та відповідає їх волі, умови мирової угоди не порушують прав інших осіб, то її слід затвердити, рішення суду визнати нечинним, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч.2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Оскільки при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 , згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 12.06.2024 було сплачено 6441,60 грн, а тому, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 142 ЦПК України, з державного бюджету слід повернути ОСОБА_1 50% судового зборку, що становить 3 220,80 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 142, 207, 255, 373, 374, 381 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Радь Іван Іванович, ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Майор Іван Васильович про затвердження мирової угоди задовольнити.

Укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мирову угоду, затвердити за наступним змістом:

Громадянин України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 07 лютого 1998 року), далі скорочено - Сторона 1, як позивач за позовом у справі №308/11997/23, з одного боку,

Громадянин України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області від 20.09.1995 року), в особі представника адвоката Радь Івана Івановича (88017, Закарпатська обл. м. Ужгород, вул. І. Франка, буд. 1Б, оф.6, РНОКПП НОМЕР_5 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/880 від 28.02.2013 року), що діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 26 липня 2023 року, далі скорочено - Сторона 2, як відповідач 1 за позовом у справі №308/11997/23, з іншого боку,

Громадянин України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 20.09.1995 року Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області), далі скорочено - Сторона 3, як відповідач 2 за позовом у справі №308/11997/23, з іншого боку,

Громадянин України ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_9 виданий 13.01.2022 року, орган що видав 2101), в особі представника адвоката Майор Івана Васильовича (88017, Закарпатська обл. м. Ужгород, вул. І. Франка, буд. 1Б, оф.6, РНОКПП - НОМЕР_10 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/859 від 08.02.2013 року), що діє на підставі Довіреності від 22.11.2023 року, яка зареєстрована в реєстрі за №964 та посвідчена приватним нотаріусом Капітула Г.Д., далі скорочено - Сторона 4, як відповідач 3 за позовом у справі №308/11997/23, з іншого боку,

далі разом скорочено - Сторони, уклали мирову угоду з метою врегулювання спору, який розглядався Ужгородським міськрайонним судом (справа №308/11997/23) та наразі перебуває на розгляді в Закарпатському апеляційному суді, а також інших правовідносин, які виникли між ними наступним чином:

1. Сторона 1 та Сторона 2 цієї Мирової угоди домовились, а Сторона 3 та Сторона 4 не заперечують і також погоджуються, що для врегулювання судового спору по справі №308/11997/23 вживають спільних дій щодо подальшого продажу Стороною 2 на користь Сторони 1 земельної ділянки за кадастровим номером :10:014:0040, загальною площею 5,8200 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., на території Тийгласької сільської ради, контур №553, за ціною, окремо погодженою між сторонами цього судового спору.

2. У зв`язку з укладенням Сторонами цієї мирової угоди, Сторона 2 зобов`язується в найкоротший строк, але не пізніше 14 календарних днів з моменту зняття арешту із земельної ділянки з кадастровим номером :10:014:0040 укласти з Стороною 1 договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :10:014:0040, загальною площею 5,8200 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., на території Тийгласької сільської ради, контур №553, а Сторона 1 провести визначену ними в такому договорі оплату на користь Сторони 2.

3. У випадку не укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :10:014:0040 у строки передбачені п. 2 даної Мирової угоди з вини Сторони-2, Сторона-2 зобов`язана сплатити Стороні-1 неустойку у розмірі 963 509,92 грн. (дев`ятсот шістдесят три тисячі п`ятсот дев`ять гривень 92 коп.), що на дату підписання цієї мирової угоди становить еквівалент 23 200,00 (двадцять три тисячі двісті) дол США за офіційним курсом НБУ.

4. Сторона 1 визнає речове право власності Стороні 2 щодо спірної земельної ділянки в межах спору №308/11997/23.

5. Сторона 1 та Сторона 2 в подальшому не матимуть одна до одної, а також до Сторони 3 та Сторони 4 жодних претензій щодо майна, майнових прав та зобов`язань, які виникли між Сторонами в межах даного предмету спор, окрім вимог по виконанню цієї Мирової угоди.

6. Сторони підтверджують, що між ними не залишилось інших не врегульованих питань та майнових претензій, щодо майна, майнових прав та зобов`язань, які виникли між Сторонами в межах даного предмету спору. Інших претензій один до одного в межах даного предмету спору сторони не мають.

7. Ухвала суду про затвердження даної Мирової угоди є відповідно до ст. З Закону України «Про виконавче провадження» належним до виконання виконавчим документом,.

8. Сторонам відомо наслідки відповідних процесуальних дій, пов`язаних з укладенням цієї Мирової угоди.

9. Сторони підтверджують, що ні в процесі укладення Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб.

10. У разі невиконання сторонами даної Мирової угоди, вона підлягає виконанню в примусовому порядку встановленому законодавством про виконавче провадження.

11. Дана угода укладена в п`яти оригінальних примірниках, по-одному для кожної із сторін, а один залишається у матеріалах судової справи №308/11997/23.

Дана мирова угода відповідає вимогам ст. 207,208 ЦПК України та після затвердження судом є виконавчим документом.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2024 року та ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 травня 2024 року визнати нечинними, а провадження у справі закрити.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2023 року скасувати.

Повернути з державного бюджету на корись ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_5 ) 50% судового збору за подання апеляційної скарги, що становить суму в розмірі 3 220,80 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 24 червня 2025 року.

Головуючий суддя-доповідач

Судді