Справа № 559/1512/25
Провадження № 2/559/754/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Макеєва С.В.,

секретаря судового засідання Франчук А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , згідно уточненої позовної заяви, просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:001:0045, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та встановити факт родинних відносин із спадкодавцем.

В обґрунтування вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла двоюрідна тітка позивача ОСОБА_4 , яка за життя, 10.12.2021 року, склала заповіт, згідно якого зробила таке розпорядження: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 4, 25 га кадастровий номер :08:011:0179, що розташована на території Привільненської сільської ради; земельну ділянку площею 0,36 га кадастровий номер :07:004:0948, що розташована на території Привільненської сільської ради та земельну ділянку площею 0,38 га кадастровий номер :07:004:0875, що розташована на території Привільненської сільської ради заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 3,76 га кадастровий номер :08:011:0044, що розташована на території Привільненської сільської ради, заповіла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_3 . Заповітом посвідченого секретарем Привільненської сільської ради Дубенського району, зареєстровано в реєстрі за №55.

Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу, де було заведено спадкову справу №15/2025 після померлої ОСОБА_4 , номер запису у спадковому реєстрі 73755199. Однак, нотаріус повідомила, що вищевказаним заповітом не були охоплені дві інші земельні ділянки, які перебували у власності ОСОБА_4 на момент її смерті, а саме: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0045 площею 0,25 га, яка розташована в АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:0046, яка розташована в с. Дубрівка Дубенського району.

Оскільки вищевказані земельні ділянки не були охоплені заповітом, посвідченим секретарем Привільненської сільської ради Дубенського району Сливою О.В. 10.12.2021 року і зареєстрованому в реєстрі за №55 та будь-якого іншого заповіту від імені ОСОБА_4 в спадковому реєстрі зареєстрованого немає, тому питання спадкування вищевказаних земельних ділянок потрібно вирішувати в судовому порядку.

ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 20.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , згідно позовної заяви просить розгляд справи проводити без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 , згідно поданої заяви, проти задоволення позову не заперечує, визнає і просить розгляд справи проводити без його участі.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно ч.2 ст.247, ч. 4 ст.268 ЦПК України фіксування технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ.Фактичні обставини справи.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 9).

За життя, 10.12.2021 року, ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого зробила таке розпорядження: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 4, 25 га кадастровий номер :08:011:0179, що розташована на території Привільненської сільської ради; земельну ділянку площею 0,36 га кадастровий номер :07:004:0948, що розташована на території Привільненської сільської ради та земельну ділянку площею 0,38 га кадастровий номер :07:004:0875, що розташована на території Привільненської сільської ради заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 3,76 га кадастровий номер :08:011:0044, що розташована на території Привільненської сільської ради, заповіла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_3 . Заповітом посвідченого секретарем Привільненської сільської ради Дубенського району, зареєстровано в реєстрі за №55 (а.с. 10).

Згідно витягу про реєстрацію права власності №9156646 від 05.12.2005, ОСОБА_4 належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Також ОСОБА_4 зазначена власником земельної ділянки площею 0, 28 га, 0, 25 га, про що свідчать витяги з ДРРП (а.с. 12-19).

Згідно довідки Привільненської сільської ради №02-25/32 від 07.04.2025, останнім місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день її смерті є АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. ОСОБА_1 , який є двоюрідним племінником ОСОБА_4 доглянув тітку до дня її смерті та похоронив за власні кошти. Інших родичів вона не мала (а.с. 21).

У довідці Привільненської сільської ради №02-25/44 від 29.05.2025, зазначено, що згідно наданих документів, батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є двоюрідною тіткою ОСОБА_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 в республіці Польща.

Згідно протоколів опитування адвокатом свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , останні пояснили, що ОСОБА_1 є двоюрідним племінником ОСОБА_4 . Він доглянув тітку до дня її смерті та похоронив за власні кошти. Інших родичів вона не мала.

Як зазначено у довідці Привільненської сільської ради від 26.05.2025 року, згідно з записом книги по господарського обліку Привільненської сільської ради за 1986-1990 роки, місцем реєстрації та проживання ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , є село Дубрівка, Дубенського району, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_10 є сином ОСОБА_8 .

Як зазначено у повідомленні приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Стадійчук О.В., позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину. Нотаріусом було заведено спадкову справу №15/2025 після померлої ОСОБА_4 , номер запису у спадковому реєстрі 73755199. Нотаріус повідомила, що вищевказаним заповітом не були охоплені дві інші земельні ділянки, які перебували у власності ОСОБА_4 на момент її смерті, а саме: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0045 площею 0,25 га, яка розташована в АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:0046, яка розташована в с. Дубрівка Дубенського району. Оскільки вищевказані земельні ділянки не були охоплені заповітом, посвідченим секретарем Привільненської сільської ради Дубенського району Сливою О.В. 10.12.2021 року і зареєстрованому в реєстрі за №55 та будь-якого іншого заповіту від імені ОСОБА_4 в спадковому реєстрі зареєстрованого немає, тому питання спадкування вищевказаних земельних ділянок потрібно вирішувати в судовому порядку (а.с. 20).

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті його.

Умовою для переходу у спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкоємцями в установленому законодавством порядку права.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкоємцям на час відкриття спадщини. Для набуття права власності в установленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які вимагають набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку.

Відповідно до частини другої та третьої статті 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив суд, що положення статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить на право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і в розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємцями, якщо її було надано у встановленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не склав заповідь щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Така ж позиція, а саме принцип слідування земельної ділянки за будівлями та спорудами, що на ній розташовані висловлена Верховним Судом у постанова від 31 жовтня 2019 року у справі № 235/6657/16-ц).

Згідно ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди): земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. За загальним правилом особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Це підтверджується і судовою практикою (постанови ВП ВС від 04 грудня 2018 року в справі № 910/18560/16 (провадження №12-143гс18)16 червня 2020 року в справі №689/26/17, від 22.06.2021 в справі № 200/606/18, правові позиції ВСУ в постановах від 11 лютого 2015 року в справі №6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року в справі №6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16 та інших).

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Частина спадщини, що не охоплена заповітом, згідно з положеннями ч. 1 ст. 1245 ЦК спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Згідно ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно ст. 1275 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права на спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Отже, ступінь спорідненості це одиниця близькості спорідненості, визначається як народження однієї особи від другої, а також стосунки подружжя. До родичів першого ступеня прямої спорідненості належать батько, мати, син, дочка, подружжя. До родичів другого діди, баби, внуки, внучки. До третього дядьків, тіток, племінників та племінниць, до четвертого двоюрідних братів та сестер, двоюрідних дідів, баб, внуків та внучок.

Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).

За ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тож, дослідивши надані сторонами докази, суд робить висновок про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Сукупність наданих суду доказів свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обставини, які б свідчили, що позивач неправомірно набув права власності на будинок, відсутні. За принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруд, позивач також стає власником земельної ділянки, на якій знаходиться будинок. Отже права позивача необхідно захистити шляхом визнання його власником земельної ділянки, на якій розташований набутий ним у власність житловий будинок.Також, без встановлення юридичного факту родинних відносин, позивач не зможе підтвердити те, що являється двоюрідним племінником спадкодавця та відповідно, спадкоємцем п`ятої черги, оскільки інших родичі у спадкодавця відсутні. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки від цього залежить наявність родинних відносин між ним та спадкодавцем, які входять до п`ятого ступеня споріднення і відповідно оформлення ним спадкових прав. Метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на спадщину, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту родинних відносин. Отже, позов підлягає до задоволення.

Керуючись: ст. 346, 328, 1217, 1223, 1297 ЦК України ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:001:0045, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , є двоюрідним племінником ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: С.В. Макеєв