К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року місто Київ

справа № 761/12519/23

апеляційне провадження № 22-ц/824/7619/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Приходька Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Волошина О.І. від 16 січня 2025 року у справі за заявою Державної казначейської служби України про зміну способу і порядку виконаннядодаткового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст обставин справи

8 серпня 2024 року Державна казначейська служба України (далі - Казначейство) звернулася до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання додаткового рішення суду.

Заява мотивована тим, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року у даній справі задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 8,50 грн та морально шкоди в розмірі 3 000 грн.

Також додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України ч на користь ОСОБА_1 стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року суду змінено, стягнуто з бюджету міста Києва на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 8,50 грн та моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

27 грудня 2023 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на виконання додаткового рішення суду, в якому боржником зазначено - Державна казначейська служба України. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року задоволено заяву Державної казначейської служби України та виправлено помилку у виконавчому листі, зазначено вірно назву боржника - Держава Україна.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року не може бути виконане шляхом стягнення грошових коштів з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, оскільки згідно постанови Київського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року у даній справі матеріальна та моральна шкода підлягає стягненню з місцевого бюджету, то й витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн теж підлягають стягненню з місцевого бюджету, тобто з бюджету міста Києва. Відповідно до статті 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів з державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Зауважила, що у разі встановлення судом способу та порядку виконання додаткового рішення суду шляхом стягнення з бюджету міста Києва на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, Казначейство України матиме змогу забезпечити належне виконання такого судового рішення.

Посилаючись на викладене, Державна казначейська служба України просила змінити спосіб і порядок виконання додаткового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року в справі № 761/12519/23. Стягнути з бюджету міста Києва на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року заяву Державної казначейської служби України залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що запропонований заявником спосіб виконання судового рішення є фактично зміною змісту резолютивної частини судового рішення, яке набрало законної сили, що не є зміною способу виконання рішення у розумінні статті 435 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі Державна казначейська служба України, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання додаткового рішення.

Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки не врахував усі доводи та обставини заявника, які роблять виконання додаткового рішення неможливим.

Судом не враховано, що бюджетне законодавство передбачає безспірне списання коштів з державного та місцевого бюджетів, залежно від того ким саме заподіяно шкоду. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного або місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 зі змінами. Даний порядок розмежовує стягнення коштів відповідного бюджету (державного або місцевого), залежно від органу, який завдав шкоду. Тобто, якщо шкода завдана органом державної влади, то вона відшкодовується державою, а якщо шкода завдана органом місцевого самоврядування, то її відшкодування здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник Державної казначейської служби України - Тимофєєва Т.М. в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просила її задовольнити.

Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в судове засідання не з`явився, однак представник Котовський В.М. подав заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка ОСОБА_1 та Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року у справі № 761/12519/23 стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 8,50 грн та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року у справі № 761/12519/23 стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року змінено. Стягнуто з бюджету міста Києва через Головне управління Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 - 1 000 грн моральної шкоди та 8,50 грн майнової шкоди.

27 грудня 2023 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на виконання додаткового рішення суду, в якому боржником зазначено - Державна казначейська служба України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року задоволено заяву Державної казначейської служби України про виправлення помилки у виконавчому листі. Виправлено помилку у виконавчому листі від 27 грудня 2023 року, виданого Шевченківським районним судом міста Києва у справі № 761/12519/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди; зазначено замість помилково вжитого найменування боржника - Державна казначейська служба України, вірне найменування - Держава Україна.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, спосіб виконання судового рішення не може змінюватись без наявності законних на це підстав.

Статтею 435 ЦПК України встановлено, що за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення.

Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже, при вирішенні питання про встановлення нового способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення раніше встановленим способом.

Задоволення відповідної заяви є можливим лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання рішення.

Дані правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі № 693/426/17 (провадження № 61-6283св19).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 4 травня 2020 року в справі № 2-1927/11 (провадження № 61-48245св18) викладено правовий висновок, згідно якого спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. Отже, процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду не передбачає зміну рішення суду по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення суду. Тобто, слід розрізняти способи захисту цивільного права, передбачені статтею 16 ЦК України, та способи і порядок виконання рішення суду, що суди й здійснили.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 зі змінами (далі - Порядок № 845).

Відповідно до пункту 35 Порядку № 845, безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним особам, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду, здійснює Державна казначейська служба.

Разом з тим, відповідно до пункту 41 Порядку № 845, безспірне списання коштів місцевих бюджетів для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним особам, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, здійснює орган Казначейства, тобто Головне управління Казначейства.

Таким чином, Порядок № 845 розмежовує стягнення коштів відповідного бюджету залежно від органу, який завдав шкоду, що також впливає на те який орган повинен виконувати судове рішення - Казначейство чи орган Казначейства.

Порядком № 845 також встановлено, що боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Тобто законодавець не відносить місцевий чи державний бюджет до категорії "боржників", але визначає безспірне списання коштів як спосіб виконання рішення.

З урахуванням загальних принципів відшкодування шкоди завданої рішенням, дією чи бездіяльністю державного органу, законодавством регламентовано механізм відшкодуванням шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів місцевого самоврядування, в тому числі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відтак і їх структурними підрозділами та посадовими особами під час здійснення своїх повноважень, а саме шляхом безспірного списання відповідним територіальним органом Казначейства коштів місцевого бюджету за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених рішенням про місцевий бюджет на зазначену мету (постанова Верховного Суду від 13 липня 2023 року в справі № 910/16226/21).

З матеріалів справи вбачається, зокрема зі змісту рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року, яке частково змінено постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року, що шкода ОСОБА_1 завдана протиправними діями інспектора з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) утримується за рахунок коштів бюджету міста Києва.

Так, відповідно до пункту 2 Положення про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), затвердженого рішенням Київської міської ради від 2 березня 2023 року № 6018/6059, Департамент виконує функції органу місцевого самоврядування та, у визначених законодавством України випадках, виконує функції державної виконавчої влади.

Отже, ураховуючи наведені обставини та положення закону, Департамент транспортної інфраструктури, як структурний підрозділ виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), належить до системи місцевого самоврядування у місті Києві. Відтак матеріальна та моральна шкода, яка була завдана ОСОБА_1 унаслідок протиправних дій відповідача - Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), підлягає відшкодуванню саме за рахунок бюджету міста Києва.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 червня 2018 року в справі № 910/23967/16 зазначила, що відповідно до вимог процесуального законодавства у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України. При цьому необхідності зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, наведена норма не встановлює, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов'язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення.

Підсумовуючи викладене, зміна порядку виконання додаткового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року шляхом стягнення з бюджету міста Києва на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн не свідчить про фактичну зміну резолютивної частини самого судового рішення, а по суті є зміною порядку виконання такого судового рішення у відповідності до вимог статті 435 ЦПК України.

Однак, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вищевказаних обставин не врахував і дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для зміни порядку виконання судового рішення.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі частини 1 статті 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви Державної казначейської служби України про зміну способу і порядку виконання додатковогорішення суду.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву Державної казначейської служби України про зміну способу і порядку виконання додаткового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року задовольнити.

Змінити порядок виконання додаткового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року у справі № 761/12519/23.

Стягнути з бюджету міста Києва на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: