єдиний унікальний номер справи 531/1100/25
номер провадження 2/531/599/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 27070,00 грн., та витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вищезазначений об`єкт нерухомості належить відповідачу на праві власності. За вказаним об`єктом в період з травня 2021 року по лютий 2025 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 27070,00 грн., вартість якого залишилася неоплаченою споживачем.

Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу…» на території України. Відповідачем постачальнику була надана підписана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 24.09.2021. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії». Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт відповідача на підставі договору постачання природного газу. Відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») шляхом акцептування договору і позивачем через факт споживання газу. Позивачем в період з травня 2021 по лютий 2025 (включно) було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 27070,00 грн., вартість якого не сплачена відповідачем. В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3.1-44736-2024/260087792 від 09.09.2024, яка залишилась не задоволеною відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано. Борг не сплачено. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк.

Ухвалою від 14.05.2025 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з без виклику сторін.

Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляв.

Ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 16.05.2025.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів.

Згідно із ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку. Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015.

Згідно із пунктом 3 Розділу І Правил, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Пунктом 1.3. Типового договору установлено, що він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або оплачений споживачем рахунок.

За змістом ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за адресою: АДРЕСА_1 , та на його ім`я відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 та присвоєно ЕІС код 56ХМ26D110900141.

ОСОБА_1 приєднався до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що підтверджується копією заяви-приєднання від 24.09.2021 за об`єктом, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

З Договору купівлі-продажу від 02.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді №1375267 від 14.05.2025 з ЄДДР, ОСОБА_1 також зареєстрований за вказаною вище адресою.

В період з травня 2021 року по лютий 2025 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 27070,00 грн., вартість якого не сплачена, про що свідчить виписка з особового рахунку фінансового стану.

Позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3.1-44736-2024/260087792 від 09.09.2024, яка не була задоволена відповідачем.

Споживач отримував послуги постачання природного газу, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про фактичну згоду споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання). Протилежне відповідачем не спростовано.

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» виконало свої зобов`язання відповідно до Типового договору, а саме здійснило постачання природного газу до об`єкту споживача в необхідних для останнього обсягах.

Згідно із п. 4.3. Типового договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

У п. 4.6. Типового договору передбачено, що при здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) Постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі №642/2858/16.

Відповідно до ст. 319, 322 Цивільного кодексу України власність зобов`язує, тягар утримання майна лежить на власникові.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частина 1 ст.526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно з ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідачем не було подано відзив на позов, не надано суду належні та допустимі докази, які б ставили під сумнів правильність проведеного позивачем розрахунку боргу, чи наявність зобов`язань взагалі.

Суд, оцінивши наявні докази у справі, дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 , являючись власником будинку до якого позивачем надавалися послуги та будучи зареєстрованим у ньому, їх отримував, від них не відмовлявся, але належним чином не виконував умови договору, плату за поставлений природний газ у визначені строки та в повному обсязі не здійснював, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за спожитий природний за період з травня 2021 року по лютий 2025 року у сумі 27070,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 як споживача послуг природного газу є належним чином доведені, документально підтверджені, а тому підлягають задоволенню.

Згідно положення ст.141 ЦПК України, витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн., слід стягнути з відповідача на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 83, 89, 141, 258,263-265,352,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (, адреса: вул. Шолуденка, 1, м. Київ) на рахунок: НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк» м. Києва, МФО 300465, заборгованість за спожитий природний газ по об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 27070,00 грн. (двадцять сім тисяч сімдесят гривень нуль копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (, адреса: вул. Шолуденка, 1, м. Київ) на поточний рахунок НОМЕР_4 в АБ «УКРГАЗБАНК» м. Києва, МФО 320478, суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Попов