Справа №345/1660/25
Провадження № 2/345/926/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2025 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Сирко Й.Й.,

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

в с т а н о в и в:

що позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , який був зареєстрований станом на 15.04.1991 року за адресою АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її свекруха ОСОБА_5 , яка була зареєстрована станом на 15.04.1991 року за адресою АДРЕСА_1 .

На випадок смерті ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області 21.01.2000 року та зареєстрований у реєстрі за № 4, яким заповіла позивачу все майно, де б воно не було і з чого не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак, нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 видати неможливо, у зв`язку з тим, що право власності на вищезазначений житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_5 та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно.

В позасудовому порядку позивач не має можливості визнати за собою право власності на спадкове домоволодіння, тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подала заяву, в якій зазначила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згідний.

При подачі позовної заяви до суду, позивачем додано до матеріалів справи заяву ОСОБА_2 засвідчену старостою Полянського старостинського округу Дністровського району Чернівецької області, про те що вона на обов`язкову частку у спадщині не претендує.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача чоловік ОСОБА_4 (а.с.10), який згідно довідки №66 Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області був зареєстрований станом на 15.04.1991 року за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла позивача свекруха ОСОБА_5 (а.с.7), яка згідно довідки №66 Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області була зареєстрована станом на 15.04.1991 року за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

На випадок смерті ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області 21.01.2000 року та зареєстрований у реєстрі за № 4, яким заповіла позивачу все майно, де б воно не було і з чого не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 вказав, що видати неможливо, у зв`язку з тим, що право власності на вищезазначений житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_5 та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно (а.с.6).

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №79979844 від 05.02.2025, зареєстровану спадкову справу після смерті ОСОБА_5 (а.с.9).

Відповідно до довідки №66 Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, що за адресою АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5 - 1910 р.н., ОСОБА_1 - 1950 р.н., ОСОБА_3 - 1977 р.н., ОСОБА_7 - 1975 р.н. та ОСОБА_4 -1952 р.н. (а.с.11).

Згідно копій паспорту України виданого ОСОБА_1 вбачається, що вона зареєстрована від 14.03.1980 року в с. Новиця (а.с.12,13).

Згідно копій паспорту виданого ОСОБА_3 та копії витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.14,15,16).

Згідно копій паспорту України виданого ОСОБА_2 та довідки № 46 від 19.03.2025 виданої Полянським старостинським округом вбачається, що вона зареєстрована в АДРЕСА_2 із 08.07.1998 року по даний час, а також відповідно до копії свідоцтва про народження від 29.11.1975 року народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , батьки якої вказані батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_1 , та відповідно до свідоцтва про одруження, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, після чого їй присвоїли прізвище « ОСОБА_9 » (17-21).

Відповідно до довідки виданою ФОП ОСОБА_10 від 17.03.2025 вбачається, що згідно архівних даних: 10.08.1988 року за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 . Підстава для реєстрації права власності-свідоцтво про право власності б/н від 10.08.1988 року видане виконкомом Новицької сільської ради на підставі рішення виконкому Калуської районної ради від 14.04.1988 року №61. Реєстровий запис «372, книга №2. Переходів права власності на даний об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалося (а.с.23).

Відповідно до довідки ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» №0044 від 17.02.2025 року вбачається, що станом на 17.02.2025 (момент здійснення обстеження) та технічного паспорту до складу домоволодіння входили: літера А - житловий будинок - 72,4 кв.м загальна площа, житлова 36,8 кв.м., літера Б Літня кухня загальна площа 33,1 кв.м., літера В Стайня 27,7 кв.м. загальна плоша, літера Г Стодола 29,0 кв.м. загальна площа, літера Д Вбиральня 1,5 кв.м загальна площа, АДРЕСА_3 (а.с.24-29).

З 15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України „Про власність в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування.

Тому до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке існувало до 15.04.1991р. мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

Так право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб.

У відповідності до ст.370 ЦК України частки у спільній сумісній власності є рівними, а згідно ст.369 ЦК України співвласники майна користуються ним спільно, а розпорядження майном здійснюється за згодою всіх співвласників.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на 1/5 частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються нормами ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство по закону має місце, коли воно не змінено заповітом.

Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР передбачено, що при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого.

Відповідно до вимог ст. 548 , 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 562 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла свекруха позивача ОСОБА_5 , позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину відповідно до вимог ст.1269 ЦК України.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

П.1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до вимог ст. 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідачі по справі є син та дочка позивача, однак претензій до спадкового майна не мають.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування підлягає до задоволення.

Керуючись ст.15, 16, 1187 ЦК України, ст.12, 81, 137, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входять: житловий будинок під літерою «А» загальною площею 72,4 кв.; літня кухня під літерою «Б» площею 33,1 кв. м.; стайня під літерою "В" площею 27,7 кв.м.; стодола під літерою «Г» площею 29,0 кв. м.; вбиральня під літерою "Д" площею 1,5 кв.м.; навіс під літерою «Е» площею 28,4 кв. м.; криниця під №1 площею 4,0 м/п.; огорожа під № 2 площею 83,2кв. м.; ворота під № 3 площею 5,4 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повне рішення складено та підписано 11.06.2025.

Суддя