Провадження 2-н/127/2182/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Горбатюк В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву суддя дійшов висновку, що потрібно відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно із ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до інформації №1478379 з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання боржника, яка надійшла до суду 15.06.2025, зареєстрованим місцем реєстрації проживання ОСОБА_1 з 28.07.2021 є: АДРЕСА_1 .

Відповідно до заяви про видачу судового наказу та доданих до неї матеріалів заявник просить стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з боржника, які були надані за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.10.2023 по 31.03.2025.

Оскільки боржник має інше зареєстроване місце проживання, безспірність такого стягнення та виникнення самого права грошової вимоги до боржника в заявленому розмірі за зазначеною в заяві адресою не підтверджується.

Отже, зазначені у заяві обставини та докази щодо наявності у боржника договірних відносин з надання послуги, фактичне надання та споживання за цим договором відповідних послуг та неналежне виконання його умов однією із сторін, можуть бути предметом дослідження під час розгляду заявлених вимог в порядку спрощеного позовного провадження про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 8 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки матеріалами заяви не підтверджується безспірність права вимоги до боржника, у видачі судового наказу необхідно відмовити та водночас роз`яснити заявнику його право звернутись з такими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. 165, 167, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику його право звернутися до суду в порядку спрощеного позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Горбатюк