Справа № 373/538/25
Номер провадження 2/373/498/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді Залеської А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування

Позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в особі представника Владко Р.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Договором споживчого кредиту №1284139 від 06.11.2023 у розмірі 49625,00 грн. Також просить стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

06.11.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1284139 в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаного сторонами у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Укладення договору здійснене за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (далі ІТС), доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт товариства https://sloncredit.ua/. Після попереднього проходження позичальником реєстрації в ІТС і безпосереднього направлення Товариству «СЛОН КРЕДИТ» заявки на отримання кредиту 06.11.2023 кредитодавець - ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» сформував Договір про надання споживчого кредиту №1284139, надав його позичальнику для ознайомлення і направив на номер мобільного телефону позичальника одноразовий ідентифікатор T070, котрий було введено відповідачкою у відповідний розділ ІТС при підписанні кредитного договору.

Відповідно до п.1.2 Договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредиту 360 днів. Відсоткова ставка фіксована згідно п.1.5.

ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в сумі 5000,00 грн, які перераховані платіжним провайдером ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» на банківську карту позичальника за № НОМЕР_1 , вказану нею в ІТС при оформленні договору. Відповідачка кредитні кошти не повернув та не здійснила жодного обов`язкового періодичного платежу по процентам, що спричинило виникнення у неї простроченої заборгованості.

24.07.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»(клієнт) та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (фактор) було укладено Договір факторингу №2407-24, відповідно до умов якого позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набув права вимоги від клієнта до боржників, сплативши ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за відступлення права вимоги суму, що дорівнює ціні договору.

Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 2407-24

від 24.07.2024 року, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 36125,00 грн.

Відповідачка після відступлення права вимоги жодних платежів на погашення боргу ні первісному, ні новому кредитор не здійснила. Тому, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, здійснив донарахування процентів по останній день строку надання кредиту (по 31.10.2024), у відповідності до Графіку платежів до договору №1284139 від 06.11.2023. У підсумку заборгованість відповідачки склала суму 49625,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість по кредиту; 44625,00 грн заборгованість по відсотках.

Процесуальні рішення та дії у справі.

Ухвалою суду від 04.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачці було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву. Ухвалу суду ОСОБА_1 отримала 26.03.2025, однак відзиву на позов та будь-яких інших заяв суду не подала.

Зважаючи на відсутність відзиву на позов та клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, суд розглянув справу на підставі письмових матеріалів, як передбачено ч.5 ст. 279, ч.2 ст. 191 ЦПК України

Фактичні обставини та оцінка доказав, наданих позивачем.

06.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір №1284139 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», який відповідачка підписала електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора Т070 (а.с.12-15).

Додатком №1 до цього договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, і якій міститься Графік платежів та реквізити для оплати, які також підписані відповідачкою ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора Т07 (а.с.16).

До укладення договору про споживчий кредит з використанням ІТС Товариства позичальнику було направлено Паспорт споживчого кредиту, який містить усі необхідні відомості про істотні умови договору та орієнтовну загальну вартість кредиту, розраховану від бажаної суми кредиту 5000 грн за 360 днів користування ним (а.с.17-18).

Відповідно до умов кредитного договору №1284139 від 06.11.2023 Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним. Сума кредиту 5000,00 грн (п.1.3). Строк кредиту 360 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів (п.1.4) Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Тип процентної ставки фіксована та має такі види: стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору (п. 1.5.1); знижена процентна ставка 2,00% в день, яка застосовується у рамках Програми лояльності у перші 15 днів за умови, якщо споживач до 21.11.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів (п. 1.5.2).

В додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту № 1284139 від 06.11.2023 наведена Таблиця обчислення загальної вартості для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та міститься Графік платежів зі сплати процентів: кожні 15 днів (перший платіж 1500 грн, наступні по 1875,00 грн.) протягом строку надання кредиту - 360 днів. Кінцевою датою кредитування є 31.10.2024, у яку позичальник повинен повернути кредит в сумі 5000 грн. Загальна вартість кредиту для споживача становить 49625,00 грн, з якої: 5000,00 грн сума кредиту; 44625,00 грн проценти за користування кредитом (а.с.16).

Згідно п.п.2.1., 2.2., 2.4., 2.5. Договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1. Договору.

Відповідно до п.3.1. Договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Згідно п. 5.1 Договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів.

Відповідно до п.4.1. Договору № 1284139 від 06.11.2023 Товариство має право: 3) укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення; 9) вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадках, передбачених у п. 5.4 Договору.

За змістом п. 5.4 Договору у разі затримання споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу споживача, зазначену в договорі та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані споживача, вказані в цьому Договорі або окремо повідомлені споживачем. У даному випадку Споживач повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів з дня отримання від товариства повідомлення вимогу.

ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» () є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг та відповідно до отриманої ліцензії від Національного банку України (рішення від 29.05.2023 №21/990-РК) надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.

Згідно довідки №78 від 02.08.2024 ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» уклали договір про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 та відповідно до зазначеного договору 06.11.2023 о 18:58:13 було успішно перераховано кошти на суму 5000,00 грн (номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА»: 50fd229f-183-40b3-b6df-ed52690fd349, номер транзакції в системі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»: 9289890, Session ID 20, сайт торгівця https://sloncredit.ua, код авторизації 107065, банк-еквайр АТ «ПУМБ», призначення переказу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 (а.с.34).

Згідно копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «СВЕА ФІНАНС» () здійснює такі види економічної діяльності: 64.99. Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у. (основний); 64.19. Інші види грошового посередництва; 64.92 Інші види кредитування (а.с.57).

24.07.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (клієнт) та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (фактор) укладено Договір факторингу № 2407-24 (а.с.35-40), за яким клієнт передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором (п.2.1. Договору факторингу).

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. Договору факторингу, сторони домовились, що фінансування (ціна договору) складає 1581519,88 грн. Фактор сплачує клієнту фінансування, шляхом перерахування грошових коштів у зазначеній сумі на рахунок клієнта протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору.

Копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 9703 від 25.07.2023 підтверджується здійснення платежу від ТОВ «СВЕА ФІНАНС» на користь ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на суму 1581519,88 грн в рахунок оплати фінансування згідно Договору факторингу № 2407-24 від 24.07.2024 (а.с.44).

Відповідно до п.5.1. Договору факторингу клієнт зобов`язаний у день підписання цього договору передати фактору у формі електронного документа Реєстр боржників за формою в Додатку 1 цього договору, з усіма заповненими даними.

Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 2407-24 від 24.07.2024 під порядковим номером 3364 значиться ОСОБА_1 , її заборгованість за Договором № 1284139 від 06.11.2023, складає 36125,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за кредитом; 31125,00 грн сума процентів (а.с.46).

Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1284139 від 06.11.2023, складено позивачем та затверджений директором ТОВ «СВЕА ФІНАНС», свідчить про те, що ОСОБА_1 за період з 06.11.2023 по 31.10.2024 (360 днів) не здійснила жодного платежу. А тому її заборгованість станом на 31.10.2024 (на кінець строку надання кредит) визначена у загальній сумі 49625,00 грн, яка складається з наступного: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 44625,00 грн заборгованість за відсотками. Відповідний розрахунок повністю відображає Графік платежів, наведений в Таблиці, що є додатком №1 до кредитного договору (а.с.32-33, 16).

Суду не надано розрахунку заборгованості по процентам, складеного ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за період, коли кредитором відповідачки було це Товариство. З урахуванням встановлених обставин та умов кредитного договору суд самостійно визначив, за який саме період були нараховані проценти в сумі 31125,00 грн за кредитним договором № 1284139 від 06.11.2023, розмір який зазначено у Реєстрі боржників до Договору факторингу № 2407-24 від 24.07.2024.

Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 , 06.11.2023 отримала від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» кредитні кошти в сумі 5000 грн строком на 360 днів, проте не здійснила першого платежу по процентам, вона не стала учасником Програми лояльності. Водночас, у перші 15 днів кредитування: з 07.11.2023 по 21.11.2023 їй нараховані проценти, згідно п. 1.5.2 договору за зниженою ставкою 2,00 % в день (5000 грн х 2 % х 15 дн = 1500 грн). У подальшому за наступні 237 днів ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» нарахував проценти за стандартною процентною ставкою 2,50 % в день (по 125 грн щодня), згідно п. 1.5.1 кредитного договору. Розмір процентів за стандартною ставкою з 22.11.2023 по 15.07.2024 склали суму 29625 грн (5000 грн х 2,50% х 237 дн = 29625 грн).

Отже судом встановлено, що загальна сума процентів 31125,00 грн (1500 грн + 29625 грн), яка включена кредитодавцем ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до загальної суми кредитної заборгованості (36125,00 грн), право вимоги на яку відступлено позивачу згідно Реєстру боржників до договору факторингу від 24.07.2024, нарахована первісним кредитором за 252 днів кредитування відповідачки: з 07.11.2023 по 15.07.2024.

Після набуття права вимоги за Договором факторингу від 24.07.2024 новий кредитор - позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» повернувся до нарахування процентів, що було припинено первісним кредитором 15.07.2024 та донарахував відповідачці відсотки (за ставкою 2,5 % в день) за період з 16.07.2024 по 31.10.2024 (по останній день строку надання кредиту) у сумі 13500 грн (125 грн х 108 днів).

У підсумку свого розрахунку позивач визначив заборгованість відповідачки за кредитним договором у загальному розмірі 49625,00 грн, до якої увійшли такі нарахування: 5000,00 грн заборгованість по кредиту; 44625,00 грн заборгованість за відсотками (з яких 31125 грн/ нараховані первісним кредитором + 13500 грн/ донараховані позивачем). Посилаючись на повне невиконання відповідачкою умов договору та не внесення жодної плати (процентів) за користування кредитом упродовж усього строку кредитування, позивач як новий кредитор у грошовому зобов`язанні просить стягнути з відповідачки заборгованість за Договором споживчого кредиту № 1284139 від 06.11.2023 у загальному розмірі 44625,00 грн

Зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання.

Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування» та Законом «Про захист прав споживачів».

Пункт 1 ч. 2 ст.11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 12 та ч.1 ст. 13 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, добросовісно та розумно, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Зі змісту частин 2, 3 ст. 13 ЦК України слідує, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб. Не допускається зловживання правом у будь-якій формі.

Згідно вимог ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч.1, ч. 2 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст. 634 ЦК).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п.6. п.12 ч.1 ст. 3 Закону «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших, електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться.

За змістом ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз.2 ч.1 ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повергнення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до законну має право здійснювати факторингові операції (ч.3 ст. 1079 ЦК).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За правилами ч.1 ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим законом. Кредитодавець, який відступив право вимоги за договором про споживчий кредит новому кредитору або залучив колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит новому кредитору або залучення колекторської компанії повідомити споживача у спосіб, визначений частиною першою статті 25 цього Закону та передбачений договором про споживчий кредит, про такий факт та про передачу персональних даних споживача, а також надати інформацію про нового кредитора або колекторську компанію відповідно.

До нового кредитора переходять передбачені цим законом зобов`язання кредитодавця, зокрема щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки) (ч.3 ст. 18 Закону).

Частиною 5 ст. 12 цього Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

За змістом п. 7 ч.1 ст. ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо ціну продукції визначено неналежним чином.

Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору та висновки суду.

Наведені вище положення цивільного законодавства у своєму взаємозв`язку дають підстави для висновку, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є предмет грошові кошти (кредит), проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів, порядку їх сплати становлять основне грошове зобов`язання у кредитному договорі, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Кредитний договір може містити й інші умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема: умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг, припинення кредитування, розірвання договору тощо.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч.4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Письмовими доказами доведено, що 06.11.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальниця) за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства було укладено електронний Договір №1284139 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» в сумі 5000 грн строком на 360 днів.

Надання кредиту відповідачці ОСОБА_1 здійснено в безготівковій формі шляхом переказу коштів на картку позичальниці, яку вона зазначила при укладанні кредитного договору, а саме: 06.11.2023 на картку НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», з яким ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» мав укладений договір про організацію переказу грошових коштів.

Отже, зазначений вище Договір № 1284139 про надання споживчого кредиту від 06.11.2023 є укладеним і за його умовами відповідачка ОСОБА_1 мала зобов`язання перед кредитодавцем ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» повернути кредит в сумі 5000,00 грн не пізніше строку, вказаного у п. 1.4. договору (360 днів), а також сплачувати проценти, як плату за користування кредитом, кожні 15 днів відповідно до Графіку платежів, в якому останній платіж вказано до 31.10.2024.

Процентна ставка згідно п. 1.5 кредитного є фіксованою та має два види: стандартна процентна ставка - 2,50 % в день від суми кредиту ( п. 1.5.1), застосування якої визначено протягом усього строку кредитування, вказаного у п. 1.4 договору (тобто 360 днів), та знижена процентна ставка 2,00 % в день, яка застосовується у перші 15 днів кредитування за умови внесення визначеної суми процентів станом на 21.11.2023 (п. 1.5.2).

ОСОБА_1 , отримала від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» кошти в сумі 5000,00 грн, однак кредит не повернула та не зовсім сплачувала проценти, передбачені договором.

Внаслідок порушення позичальником грошового зобов`язання у відповідачки вже після першого невнесеного платежу - з 22.11.2023 виникла прострочена кредитна заборгованість. На таке прострочення кредитодавець ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» належним чином не відреагував та лише після спливу більш як вісім місяців невиконання зобов`язання визнав усю заборгованість відповідачки ОСОБА_1 простроченою та розрахував її у сумі 36125,00 грн, з яких: 5000,00 грн кредит та 31125,00 грн - відсотки за користування кредитом за 252 днів: з 07.11.2023 по 15.07.2024.

24.07.2024 на підставі Договору факторингу №2407-24, укладеного з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та Реєстру боржників до нього позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 як боржниці за кредитним договором № 1284139 від 06.11.202 на загальну суму 36125 грн (5000 грн/кредит + 31125 грн/відсотки).

Після набуття права грошової вимоги до ОСОБА_1 (24.07.2024) новий кредитор - позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» повернувся до нарахування процентів за користування кредитом, що було припинено кредитодавцем 15.07.2024, та донарахував відповідачці відсотки (за ставкою 2,5 % в день по 125 грн) за період з 16.07.2024 по 31.10.2024 (тобто за 108 днів) у сумі 13500 грн (125 грн х 108 днів).

Таким чином, до вказаної у позовних вимогах загальної суми стягнення в розмірі 49625,00 грн увійшли такі нарахування: 5000,00 грн неповернутий кредит; 31125,00 грн заборгованість за процентами, що нараховані первісним кредитором за 252 днів (з 06.11.2023 по 15.07.2024); 13500,00 грн проценти, донараховані позивачем за 108 днів (з 16.07.2024 по 31.10.2024).

Суд погоджується з тим, що відповідачка ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов`язання за договором та не повернула кредитні кошти, а також не вносила плату (проценти) за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Тому з неї на користь позивача, як нового кредитора, підлягає стягненню сума неповернутого кредиту (5000,00 грн) та проценти, як плата за користування кредитом.

Водночас, суд вважає за необхідне зменшити розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідачки, виходячи з наступного.

Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 (дата набрання чинності 24.12.2023), а саме пунктом 5 розділу І цього Закону внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки (1 % в день) та порядку її застосування (поступового введення протягом 240 днів), а саме: перші 120 днів не вище 2,5 %, наступні 120 днів - не вище 1,5 %.

Враховуючи, що Кредитний договір № 1284139 від 06.11.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений строком на 360 днів, за 48 днів до набрання чинності вказаних вище змін до Закону України «Про споживче кредитування», у кредитодавця ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» не було обов`язку приводити кредитний договір у відповідність до змін внесених Законом №3498-ІХ від 22.11.2023 щодо максимального розміру процентної ставки та порядку її нарахування.

Водночас, суд не може залишити поза увагою, що виконання відповідачкою грошового зобов`язання по сплаті процентів за стандартною ставкою 2,5% в день від суми кредиту з періодичністю сплати процентів кожні 15 днів (всього 24 платежі) охоплено строком дії договору 360 днів (п. 1.4. договору), з яких 313 днів припали на період після набрання чинності Законом №3498-ІХ від 22.11.2023, яким обмежено максимальний розмір процентів за договорами споживчого кредиту.

Крім цього, обставини справи свідчать, що відповідачка прострочила виконання зобов`язання вже у першу дату обов`язкового платежу по процентам 21.11.2023, вказану у Графіку платежів згідно Додатку №1 до кредитного договору, та у подальшому не внесла жодного платежу. Тому ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» згідно умов кредитного договору мав право вимагати від боржника дострокового виконання його обов`язку.

Так, підпунктом 9) п. 4.1 та пункту 5.4. кредитного договору № 1284139 від 06.11.2023 передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі.

Оскільки відповідачка не сплатила перший платіж по процентам у визначену договором дату 21.11.2023, а також не сплатила усі наступні платежі згідно Графіку, то відповідно п.5.4. договору у кредитодавця ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», починаючи з 22.12.2023 виникло право вимагати від ОСОБА_1 повернути кредит достроково та сплатити проценти за фактичний строк користування ним.

Таким правом ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» не скористався та, не зважаючи на те, що більшість строку дії кредитного договору припав на період, коли вже діяли встановлені Законом обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки за кредитними договорами, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та в подальшому позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» продовжили нарахування відповідачці процентів за ставкою 2,5 % в день від наданого кредиту до закінчення строку договору (360 днів) до 31.10.2024.

Як наслідок такої пасивної поведінки первісного кредитора та позивача в частині реалізації свого права на вимогу про дострокове повернення кредиту у відповідачки не виник обов`язок повернути кредит достроково, внаслідок чого припинилось би нарахування процентів, на що позичальниця згідно до умов кредитного договору вправі була розраховувати, але як слабша сторона договору, вплинути на здійснення кредитором своїх прав не мала змоги.

За таких обставин первісний кредитор нарахував позичальниці проценти за 252 днів (з 06.11.2023 по 15.07.2024) в розмірі 31125,00 грн за ставкою 2,5% в день, окрім першого платежу по процентам, який за період з 07.11.2023 по 21.11.2023 нараховано за процентною ставкою 2,0% в день. У свою чергу, позивач (новий кредитор) ТОВ «СВЕА ФІНАНС», отримавши право вимоги до відповідачки з 24.07.2024 (дата договору факторингу), безпідставно повернувся до нарахування процентів з 16.07.2024 та нарахував їх за ставкою 2,5% в день в розмірі 13500,00 грн за 108 днів (з 16.07.2024 по 31.10.2024 дата закінчення строку кредитування). За таких обставин загальна сума нарахованих процентів склала 44625,00 грн, що майже у дев`ять разів перевищує суму наданого кредиту (5000,00 грн).

Позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» склав єдиний розрахунок заборгованості за договором № 1284139 від 06.11.2023, який охопив період, коли кредитором відповідачки було ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» - з 06.11.2023 та коли кредитором у грошовому зобов`язанні відповідачки стало ТОВ «СВЕА ФІНАНС» - з 24.07.2024 по 31.10.2024. У пункті 5.4 вказаного розрахунку заборгованості Позивач зазначає, що станом на дату відступлення права вимоги від Товариства Новому кредитору (тобто, станом на 24.07.2024) вимога про дострокове повернення позики вже була заявлена Товариством (первісним кредитором) раніше, оскільки позичальник допустив прострочення повернення чергової частини кредиту. У зв`язку з чим Товариством станом на дату відступлення було здійснено переведення строкового тіла кредиту у прострочене і виставлено вимогу на: дострокове повернення несплаченого тіла кредиту і відсотків, нарахованих до дати відступлення права вимоги (а.с. 32 зворот. стор).

З`ясувавши, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» висунув вимогу про дострокове повернення суми кредиту 5000 грн та процентів в сумі 31125,00 грн, які нараховані станом на 15.07.2024, позивач - Новий кредитор у грошовому зобов`язанні, отримавши 24.07.2024 право вимоги до відповідачки за договором № 1284139 від 06.11.2023, не мав права поновлювати кредитування ОСОБА_1 з 16.07.2024 та донараховувати проценти до кінця строку, вказаного у п.1.4. кредитного договору, оскільки цей строк був змінений ще первісним кредитором, який усю кредитну заборгованість відніс до простроченої.

Враховуючи все вищевикладене, оцінивши здійснення первісним кредитором та позивачем своїх цивільних прав, як кредитора у зобов`язальному правовідношенні, на предмет добросовісності, розумності та справедливості (ч.3 ст. 509 ЦК України), а також на предмет зловживання правом у будь-якій формі (ч.3 ст. 13 ЦК України), суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором та, керуючись принципом справедливості та пропорційності, а також ч.3 ст. 16 ЦК України, зменшує суму процентів, нарахованих за ставкою 2,5 % в день, які підлягають стягненню з відповідачки, визначивши їх розмір станом на 21.04.2024 (120 -й день з моменту набрання чинності Законом №3498-ІХ від 22.11.2023 та 168 -й день з моменту укладання договору) в сумі 20625,00 грн.

Таким чином загальна сума заборгованості за кредитним договором № 1284139 від 06.11.2023, яка стягується судом з відповідачки на користь позивача складає 25625,00 грн, з яких: 5000,00 грн кредитні кошти; 20625,00 грн проценти за користування кредитом.

Вирішення питання розподілу судових витрат.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

Ціна позову позивачем визначена сумою 49625,00 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 25625,00 грн, що становить 51,64% від ціни позову, то з урахуванням принципу пропорційності з відповідачки на користь позивача суд присуджує 1250,93 грн судового збору (2422,40 грн х 51,64%).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Договором №1284139 про надання споживчого кредиту від 06.11.2023 у розмірі 25625,00 грн (двадцять п`ять тисяч шістсот двадцять п`ять гривень), з яких: 5000,00 грн заборгованість за кредитом; 20625,00 грн проценти за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судовий збір в розмірі 1250,93 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 93 копійки).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасники справи:

позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС», , місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, м. Київ, 03126;

відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Суддя А.О. Залеська