Провадження № 2-н/761/319/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Володимирська, №49А» про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2025р. ОСББ «Володимирська, №49А» (далі по тексту - заявник) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 липня 2023р. по 31 березня 2025р. у розмірі 36629,84 грн, з яких: основна заборгованість - 27731, 40 грн, інфляційні втрати - 7119,73 грн, три відсотки річних за користування коштами - 1778,71 грн.

Дослідивши заяву та наявні матеріали, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з огляду на наступне.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження

Частиною 3 цієї статті визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості

Водночас, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022р. №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні», установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Зазначена редакція постанови була чинною до 29 грудня 2023р., оскільки, 29 грудня 2023р. Постановою Кабінету Міністрів України №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022р. №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», було внесено зміни, а саме: Пункт 1 постанови викладено в такій редакції: «Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).».

Отже, з наведеного вище вбачається, що протягом дії на території України воєнного стану, в період з 24 лютого 2022р. по 29 грудня 2023р. судовий наказ не може бути видано за вимогою про стягнення з боржника індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, наданих, поміж іншого, і на територіях, де не ведуть бойові дії(територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією).

Як вбачається зі змісту заяви та доданої до неї розрахунку, заявник, крім заборгованості за надані послуги, просить також стягнути інфляційні втрати у розмірі інфляційні втрати - 7119,73 грн. та три відсотки річних за користування коштами - 1778,71 грн., нарахованих за період з 01 вересня 2023р. по 31 березня 2025р.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 3ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Разом із тим, слід зазначити, що Відповідно п. 13 до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК в ред. 2005р.), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

При цьому, при подачі до суду даної заяви, копії відповідного договору, підписаного заявником та боржником не додано.

Суд наголошує на тому, що не зважаючи, що відносини між споживачем та надавачем житлово-комунальних послуг є договірними, до заяви про видачу судового наказу заявником не було додано копії договору про надання житлово-комунальних послуг, укладеного із ОСОБА_1 , або іншого документу, який би був підписаний нею, з якого можна було встановити досягнення ними згоди щодо істотних умов такого договору.

Поряд із вищенаведеним, варто зазначити, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, що відповідає висновком викладених у постановах Верховного Суду від 06 червня 2018р. в справі №02/1315/14-ц, від 20 червня 2018р. в справі №757/10888/14-ц, від 26 вересня 2018р. в справі №750/12850/16-ц, однак, дані правові висновки щодо застосування відповідних норм права слід враховувати у цивільних справах позовного, а не наказного провадження.

Суд зазначає, що в рамках наказного провадження, суд позбавлений можливості встановити факт надання заявником житлово-комунальних послуг боржниці та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки заявлені вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та стягнення індексу інфляції і трьох відсотків річних взаємопов`язані між собою і їх окремий розгляд неможливий, беручи до уваги також відсутність копії відповідного договору, підписаного заявником та боржником, суд приходить до переконливого висновку, про необхідність постановлення ухвали про відмову у видачі судового наказу в повному обсязі, та роз`яснює, що це не позбавляє заявника права звернутись до суду із вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 263, 352-355 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Володимирська, №49А» про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: