Справа № 466/2717/25
Провадження № 2/466/1823/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Зими І.Є.

секретаря судового засідання Васинчик М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в :

24 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, ПрАТ СК «Інтер-Поліс», 21 567 грн. 02 коп. страхового відшкодування, та судові витрати. Зазначає, що 28.12.2024 р. , о 17:20 год. , на перехресті вул. Липинського пр. В. Чорновола , трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Skoda Rapid», р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ СК «Інтер-Поліс» згідно Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 225163498, та «Volkswagen Tiguan», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Учасники ДТП склали Європротокол.

ОСОБА_1 є власником ТЗ «Volkswagen Tiguan», р. н. НОМЕР_2 . З метою відшкодування завданих збитків потерпілий 29.12.2024 р. звернувся в ПрАТ СК «Інтер-Поліс» із Повідомленням про ДТП, заявою про страхове відшкодування та відповідними документами. Невдовзі після огляду представником ПрАТ СК «Інтер-Поліс» ТЗ «Volkswagen Tiguan», р. н. НОМЕР_2 , було запропоновано до виплати суму страхового відшкодування близько 10 000,00 грн.

Враховуючи, що запропонованої суми недостатньо для проведення відновлювального ремонту ТЗ потерпілого, позивач звернувся до судового експерта Галамая Б.І., з метою проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи та уклав Договір № 18 про виконання судової експертизи від 18.02.2025 року.

Відповідно до Висновку експерта № 21 , за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 26.02.2025 р., складеного судовим експертом Галамай Б.І., встановлено, зокрема: вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Tiguan 2,0 TSi 5dr 6AT», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 28.12.2024 р., в цінах станом на момент його обстеження 18.01.2025 р., без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин) та без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 27 667,69 грн.; Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Volkswagen Tiguan 2,0 TSi 5dr 6AT», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент його пошкодження 28.12.2024 р., становить Ез = 0,63, вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Volkswagen Tiguan 2,0 TSi 5dr 6AT», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 28.12.2024р., в цінах станом на момент його обстеження 18.01.2025 р. без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин) та без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 21 567,02 грн.

Станом на 24.03.2025 р. ПрАТ СК «Інтер-Поліс» не прийняло рішення про страхове відшкодування чи відмову у виплаті страхового відшкодування згідно вимог п. 36.2 ст. 36 Закону.

Враховуючи наведене, з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» підлягає стягненню страхове відшкодування у вигляді вартості відновлювального ремонту ТЗ «Volkswagen Tiguan 2,0 TSi 5dr 6AT», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля, а саме: 21 567,02 грн., у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 25.03.2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

14.05.2025 року, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду а наступне. Представник зазначає, що відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 28.12.2024 року сталася страхова подія за участю забезпеченого транспортного засобу. Після отримання повідомлення про настання ДТП та заяви про виплату страхового відшкодування Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Інтер-Поліс» було направлено аварійного комісара в порядку ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представником Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу у зв`язку зі зверненням Позивача до Страховика. Власник пошкодженого транспортного засобу «в порядку ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до Страховика. Після отримання повідомлення Страховика було направлено аварійного комісара в порядку ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Потерпілою особою у встановлену дату пошкоджений транспортний засіб не було надано на огляд для визначення розміру нанесеної шкоди внаслідок ДТП.

Отже, своїми діями позивач позбавив можливості в порядку визначеному ст. 33 та 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначити розмір шкоди, як це передбачено нормами Закону №1961-IV. Внаслідок чого МТСБУ було позбавлено можливості у визначенні розміру шкоду в передбачені ст. 33, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спосіб у зв`язку з чим було прийнято рішення про відмову Позивачу у задоволенні заяви про виплату страхового відшкодування на підставі пп. 37.1.3 п 37.1 ст. 37 Закону №1961-IV.

В судове засідання учасники справи не з`явились. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання. У відзиві на позов просив повідомити про результати судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Volkswagen Tiguan», р. н. НОМЕР_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 .

28.12.2024 р. , о 17:20 год., на перехресті вул. Липинського пр. В. Чорновола у м. Львові трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Skoda Rapid», р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Volkswagen Tiguan», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК «Інтер-Поліс» згідно Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 225163498

Згідно долученого до матеріалів справи Європротоколу про повідомлення про ДТП від 28.12.2024 року, власник транспортного засобу «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , свою вину у вчиненні ДТП визнав.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність т/з «Skoda Rapid», р. н. НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ СК «Інтер-Поліс» згідно Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 225163498.

З метою відшкодування завданих збитків потерпілий , 29.12.2024 р. , звернувся в ПрАТ СК «Інтер-Поліс» із Повідомленням про ДТП, заявою про страхове відшкодування та відповідними документами. Невдовзі після огляду представником ПрАТ СК «Інтер-Поліс» ТЗ «Volkswagen Tiguan», р. н. НОМЕР_2 , було запропоновано до виплати суму страхового відшкодування близько 10 000,00 грн. Враховуючи, що запропонованої суми недостатньо для проведення відновлювального ремонту ТЗ потерпілого, позивач звернувся до судового експерта Галамая Б.І. з метою проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи та уклав Договір № 18 про виконання судової експертизи від 18.02.2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно із ст. 106 ЦПК України: Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Відповідно до Висновку експерта № 21 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 26.02.2025 р., складеного судовим експертом Галамаєм Б.І., встановлено наступне. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Tiguan 2,0 TSi 5dr 6AT», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 28.12.2024 р., в цінах станом на момент його обстеження 18.01.2025 р., без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин) та без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 27 667,69 грн., Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Volkswagen Tiguan 2,0 TSi 5dr 6AT», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент його пошкодження 28.12.2024 р., становить Ез = 0,63., вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Volkswagen Tiguan 2,0 TSi 5dr 6AT», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 28.12.2024р., в цінах станом на момент його обстеження 18.01.2025 р. без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин) та без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 21 567,02 грн.

Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно положень чч.1 та 2ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установленихст.11 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України, в разі заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки, обов`язок по її відшкодуванню покладається на особу, яка володіє транспортним засобом, використання якого призвело до заподіяння шкоди. Цією особою в даній справі є відповідач.

Стаття 979 ЦК України передбачає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стаття 1 Закону України «Про страхування» передбачає, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до п. 3 ч. 1ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон № 1961-IV(ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV).

Згідно зіст.6 закону №1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 9.1.ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За змістом Закону №1961-IV(стст.9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (вчинення ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбаченост.1194 ЦК України, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок вчинення ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено: у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Зі змісту правової позиції Великої палати Верховного Суду по справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18 від 04 липня 2018 року вбачається, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. (див. пункт 35 цієї постанови).Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 19 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з урахуванням змісту статті 979ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що на момент ДТП між власником транспортного засобу «Skoda Rapid», р. н. НОМЕР_1 , та ПрАТ СК «Інтер-Поліс» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що видано поліс № 225163498.

ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» з повідомленням про подію, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Станом на 24.03.2025 р. ПрАТ СК «Інтер-Поліс» не прийняло рішення про страхове відшкодування чи відмову у виплаті страхового відшкодування згідно вимог п. 36.2 ст. 36 Закону.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором абоЗаконом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Окрім того, судом встановлено, що згідно висновку судового експерта, з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» підлягає стягненню страхове відшкодування у вигляді вартості відновлювального ремонту ТЗ «Volkswagen Tiguan 2,0 TSi 5dr 6AT», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля, а саме: 21 567,02 грн.

Згідно ст. 1 Висновку експерта № 21 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 26.02.2025 р., згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України, висновок судового експерта підготовлено для подання до суду. Відповідно ст. 2 Висновку експерта № 21 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 26.02.2025 р., експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

Представником відповідача не подано іншого висновку, згідно якого можна було б вираховувати, яка сума підглядає відшкодуванню.

Виходячи із викладеного, суд прийшов до висновку, що обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди покладається на страховика, розмір страхового відшкодування належний до виплати в розмірі 21 567,02 грн. Суд погоджується з доводами позивача, які ґрунтуються на висновку експерта № 21, який складено 26.02.2025 щодо визначення розміру заподіяного матеріального збитку.

При цьому суд наголошує, що відповідачем не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин справи та суми страхової виплати, а у відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 968,96 грн. за подання позовної заяви про відшкодування шкоди.

Згідно п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Окрім того, позивач просить стягнути витрати за проведену транспортну-товарознавчу експертизу складають 5 000,00 грн., що підтверджується Договором № 18 про виконання судової експертизи від 18.02.2025 р. та Висновком експерта № 21 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 26.02.2025 року.

Як передбачено п. 1 ч. 2ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн., а також 5 000 грн. за проведену транспортну-товарознавчу експертизу.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт понесення таких витрат.

Позивач просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 8000 грн.

Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, є завищеними, враховуючи категорію справи та час, який захисник міг би потратити на підготовку матеріалів. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідачки витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, що буде співрозмірним, на думку суду, з ринковими цінами адвокатських послуг.

Керуючись ст. ст.4,10-13,76-81,263-265,268,273 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

позов задовольнити частково. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 суму завданих збитків завданої внаслідок ДТП у розмірі 21 567 грн.02 коп. (двадцять одну тисячу п`ятсот шістдесят сім гривень 02 копійки.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 968, 96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 витрати за проведену транспортну-товарознавчу експертизу, що складають 5 000,00 грн. ( п`ять тисяч гривень).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. (три тисячі гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_5 .

Відповідач: Приватне акціонерне Товариство Страхова компанія «Інтер-Поліс» місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69, .

Суддя І. Є. Зима