Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 червня 2025 рокуселище Романів

Вступна частина

Романівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Шакалова Андрія Вікторовича розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. Рух справи.

1.1. Позивач звернувся до Романівського районного суду Житомирської області 26 березня 2025 року.

1.2. Ухвалою суду від 27 березня 2025 року відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 28 березня 2025 року відповідачу направлено копію цієї ухвали та позовну заяву з додатками.

1.3. Конверт (трек номер 707), у якому надсилались зазначені документи повернувся до суду з поштовою довідкою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

1.6. Ухвалою суду від 24 травня 2025 року розміщено оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України про відкриття провадження у справі № 290/360/25.

1.7. Відповідач надіслав відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення декретної відпустки відповідачки.

2. Обґрунтування позовних вимог.

2.1. Між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 1) 16.03.2018 кредитний договір №01, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 40600 грн; 2) 28.07.2021 кредитний договір №601, за яким видано кредит у сумі 32349.58 грн.

2.2. По кредитному договору від 16.03.2018 № 01 заборгованість становить - 45016,29 (сорок п`ять тисяч шістнадцять гривень 29 копійок) грн, з яких: 27321.46 грн заборгованість за кредитом; 17694.83 грн заборгованість процентами; 0 грн заборгованість за комісією; По кредитному договору від 28.07.2021 № 601 заборгованість становить - 37426.44 (тридцять сім тисяч чотириста двадцять шість гривень 44 копійки) грн, з яких: 22764.94 грн заборгованість за кредитом; 5.43 грн заборгованість процентами; 14656.07 грн заборгованість за комісією.

2.3. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 10.01.2025 склала 82442,73 (Вісімдесят дві тисячі чотириста сорок дві грн 73 коп.) гривень.

2.5. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.

3. Обґрунтування відзиву на позовну заяву.

3.1. Відповідачка не заперечила, щодо наявності заборгованості перед позивачем, повідомила, що сплачувати не має можливості через важкий матеріальний стан.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Обставини справи встановлені судом.

1.1. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

1.2. Відповідно до заяви № 01 від 16 березня 2018 року ОСОБА_1 виявила бажання про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування № 01 від 16.03.2018. У цей же день нею був підписаний паспорт споживчого кредиту. Відповідно до договору відповідачці була встановлена кредитна лінія в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку у розмірі 30000 грн. Відповідачкою неодноразово збільшувався кредитний ліміт і станом на 13.08.2019 він становив 40600.00 грн.

1.3. Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №01 від 16.03.2018 станом на 10.01.2025 становить 45016,29 грн. У тому числі: 27321,46 грн заборгованість за сумую кредиту; 17694,83 заборгованість за відсотками.

1.4. Між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 28.07.2021 укладено договір споживчого кредиту «Рефінансування» №601 (шляхом приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб), за яким позичальнику видано кредит у сумі 32349,58 грн з метою погашення заборгованості 32349,58 грн, строком на 36 місяців з процентною ставкою 0,01% річних. За обслуговування кредитної заборгованості встановлено комісію 1,4%. Схема повернення кредиту ануїтетна рівними платежами відповідно до графіка платежів.

1.5. Позивач перерахував 32349,58 грн за реквізитами для погашення заборгованості за договором №001 на рахунок № НОМЕР_2 .

1.6. Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 10.01.2025 складає 37 426,44 грн. З яких заборгованість по сумі кредиту 22764,94, заборгованість по процентах 5.43 грн, заборгованість по комісії 14656,07 грн.

1.7 Відповідач не виконував свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача про стягнення заборгованості, яке ОСОБА_1 не виконала.

1.8. Відповідачка не надала власного розрахунку заборгованості.

2. Законодавство, що регулює спірні правовідносини.

2.1. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

2.2. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

2.3. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

2.4. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

2.5. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

2.6. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).

2.7. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

2.8. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

2.9. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

2.10. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

2.11. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

2.12. З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

2.13. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

2.14. Вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

2.15. Відповідно до частини четвертої ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Якщо кредитодавець, відповідно до умов договору про споживчий кредит, вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.

2.16. Частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 ЦК України.

2.17. Враховуючи, що фактично перераховані та використані за цільовим призначенням кошти в добровільному порядку відповідачем позивачу не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитними договорами від 16.03.2018 № 01 та від 28.07.2021 №601, за тілом кредиту та відсотками.

3. Щодо вимог в частині стягнення заборгованості по комісії по договору від 28.07.2021 №601.

3.1. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

3.2. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»(у редакції, чинній на момент укладення договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

3.3. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати й суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

3.4. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

3.5. Згідно з частиною другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

3.6. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

3.7. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

3.8. За обставин цієї справи пунктом 5 кредитних договорів встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 ЗУ «Про споживче кредитування».

3.9. Відповідно п. 5 Договору споживчого кредиту від 28.07.2021 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,99 % у місяць, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

3.10. Враховуючи наведене, оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними.

3.11. Пунктом 5.7.3 Банк на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо Споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту.

3.12. При цьому у постанові ВС від 25.01.2023 у справі №752/4008/20, в якій надавалася оцінка дійсності положень кредитного договору з АТ «ПУМБ», аналогічно як у цій справі, вказано про те, що відповідно до частин першої та другої статті 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

3.13. Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

3.14. Згідно з частиною другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

3.15. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування»(10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

3.16. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 14656,07 грн є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

3.17. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

4.Розподіл судових витрат

4.1.Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, які становили 82,23 %. Відповідно розмір судових витрат, що необхідно стягнути з відповідача становить 1882,13 грн. (2422,40 грн * 82,23%=1991,93 грн).

4.2. При ухвалених рішення суд керувався ст.ст. 4, 13, 81,141, 263-265, 274, 354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 526, 614, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Рішення судді.

1.1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

1.2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», , вул. Андріївська, буд. 4 м. Київ, 04070 заборгованість у сумі 67786,66 грн (шістдесят сім тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 66 коп.

1.3 У частині позовних вимог, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за нарахованою комісією по кредитному договору від 28.07.2021 № 601 у сумі 14656,07 грн відмовити.

1.4. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», , вул. Андріївська, буд. 4 м. Київ, 04070 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1991,93 грн 13 коп.

2. Набрання рішенням законної сили та роз`яснення процедури оскарження.

2.1. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення до Житомирського апеляційного суду.

2.2. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

2.3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ