Провадження № 2-о/947/329/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Луняченка В.О.

при секретарі Макаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса) () про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду, в порядку окремого провадження, надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить суд встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у с.Студенок Юзюмського району Харківської області- тимчасово окупованою територією України.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.05.2025 року відкрито провадження у справі.

Справу розглянуто за відсутності учасників справи, в силу неможливості їх явки в судове засідання.

Заявником у заяві зазначено про можливість розгляду справи за її відсутності.

З боку заінтересованої особи заяв не надходило.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 .

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п.5 ч.3 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 з 15.05.2021 року перебуває у зареєстрованому Кремінським районним ВДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків), шлюбі з ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 видане 15.05.21 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . В останні місяці перед повномасштабним вторгненням з боку рф між заявником та чоловіком погіршилися стосунки та вони тимчасово проживали окремо.

У зв`язку з військовою агресією зі сторони російської федерації, у березні 2022 року заявник була вимушена покинути Луганську область та виїхати разом із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у більш безпечне місце, а саме до м. Одеса, а чоловік залишився у м. Кремінна Луганської області доглядати за будинком.

У подальшому м. Кремінна Луганської області було окуповано, у зв`язку з чим ОСОБА_2 не зміг виїхати на підконтрольну Україні територію.

Батьки чоловіка - ОСОБА_2 , залишилися разом з ним на тимчасово окупованій території, у вересні 2022 року останній поїхав до Харківської області, намагаючись виїхати на підконтрольну Україні територію через пункт пропуску у с. Борова, та 14.09.2022 загинув при невідомих обставинах у с. Студенок Ізюмського району Харківської області.

Село Студенок з 01.03.2022 по 24.09.2022 перебувало під окупацією російської федерації, що підтверджується Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2000 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Для проведення поховання ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території органом непідконтрольним державі Україна- «Каменобродським відділом запису актів цивільного стану м. Луганська департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції ЛНР» батьками ОСОБА_2 11.01.2025 року було отримано свідоцтво про смерть.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, м. Луганськ Луганської області визнано тимчасово окупованою територією з 07.04.2014 року.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України на тимчасово окупованій території запроваджено особливий порядок місцевого самоврядування.

Згідно із ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи були створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області неможливо, оскільки факт смерті ОСОБА_2 відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан».

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини, отримання належних соціальних виплат на поховання.

У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05.04.2015 року), підставою для проведення державної реєстрації документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05.04.2015 року) про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Пунктом а статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Судом при наданні оцінки свідоцтва про смерть серії серії НОМЕР_3 , видане 11.01.2025 Кам`янобродським відділом РАЦС м.Луганська департаменту записів актів цивільного стану міністерства юстиції ЛНР - ограном непідконтрольним державі Україна, як доказу приймається до уваги, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт смерті певної особи. Європейський суд з прав людини, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), зазначає, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця смт Красноріченське Кремінського району Луганської області,який був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , який помер ( причина смерті невідома) - смерть відбулась на окупованій території України ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Студенок Ізюмського району Харківської області.

Відповідно до вимог ч.2 ст.319 ЦПК України дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з вимогами ч.4 ст.316 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.293,315-319,352, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса) () про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець смт Красноріченське Кремінського району Луганської області, який був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ( паспорт серії НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на тимчасово окупованій території України у с.Студенок Юзюмського району Харківської області (причина смерті - невідома).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В. О. Луняченко