Справа № 686/3877/24
Провадження № 2/686/1182/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Хмельницький Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

за участю секретаря Цибульської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ГВМ-Агро» про стягнення невиплаченої заробітної плати,-

встановив:

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПП «ГВМ-Агро» про стягнення невиплаченої заробітної плати.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він з 10.07.2020 року був прийнятий на роботу на ПП «ГВМ-Агро» на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва (наказ від 09.07.2020 року № 4). Наказом від 20.01.2021 року № 1 звільнений із займаної посади з 20.01.2021 року. Наказом від 09.06.2021 року № 5 знову був прийнятий на аналогічну посаду з 10.06.2021 року та звільнений з роботи з 09.12.2021 року наказом від 09.12.2021 року № 3. Наказом від 15.06.2022 року № 3 прийнятий на аналогічну посаду з 16.06.2022 року. У зв`язку із систематичною невиплатою заробітної плати позивач подав заяву роботодавцю про звільнення із роботи, та був звільнений з роботи з 24.11.2023 року наказом від 24.11.2023 року № 10, згідно поданої заяви за угодою сторін.

Після звільнення ОСОБА_1 звернувся з листом до ПП «ГВМ-Агро» із проханням погасити його заборгованість із заробітної плати та надати копії документів, в тому числі і відомостей про нарахування та отримання заробітної плати, проте таке звернення було проігнороване.

29 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо невиплати належної йому заробітної плати за час роботи на ПП «ГВМ-Агро». 04 грудня 2023 року Центрально-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці повідомило йому листом, що згідно відомостей на виплату грошей (заробітної плати) ПП «ГВМ-Агро» за липень 2020 року - жовтень 2023 року встановлено, що у переважній більшості відомостей, відсутні його підписи про отримання заробітної плати. Так, згідно відомостей на виплату грошей за липень-грудень 2020 року № 14, 6-25 відсутні підписи про отримання заробітної плати на загальну суму 11648,00 грн. Згідно відомостей на виплату грошей за січень, червень-грудень 2021 року № 1 - 2, 15, 16, 1, 3-8, 10-11, відсутні підписи про отримання заробітної плати на загальну суму 34045,48 грн. (у тому числі компенсація за невикористані дні щорічної відпустки, що нарахована за відпрацьований період з липня 2020 року по січень 2021 року в сумі 1194,62 грн. та за період роботи червень-грудень 2021 року в сумі 2432,88 грн.). Згідно відомостей на виплату грошей за червень-грудень 2022 року № 8 - 11, 15, 13, 14, 15 - 18 відсутні підписи про отримання заробітної плати на загальну суму 27391,50 грн. Згідно відомостей на виплату грошей за травень 2023 року № 7 та за жовтень 2023 року № 14, відсутні підписи про отримання заробітної плати на загальну суму 11189,50 грн. Всього за вищевказаний період липень 2020 року - жовтень 2023 року, ОСОБА_1 не виплачена заробітна плата на загальну суму 84 274,48 грн.

Крім того, при звільненні з роботи позивачу не виплачена компенсація за невикористані дні щорічної відпустки та заробітна плата за відпрацьований робочий час у листопаді 2023 року. Згідно наданої відомості та розрахунку головним бухгалтером відповідача ОСОБА_1 нарахована компенсація за невикористані 42 дні щорічної відпустки в сумі 9 665,46 грн., заробітна плата за листопад 2023 року в сумі 5 686,36 грн.

На момент звернення до суду ОСОБА_1 копію наказу про звільнення не отримував, відповідач у день звільнення розрахунок з позивачем не провів.

Крім зазначеного, ОСОБА_1 наголошує, що у відомостях про отримання зарплати, де ніби то є його підпис, він насправді не розписувався та, відповідно, гроші не отримував. Тому клопоче перед судом про призначення у справі почеркознавчої експертизи по відомостям з січня по квітень 2023 та з червня по вересень 2023 року. За цими відомостями заборгованість становить в сумі 44 754,80 грн.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період липень 2020 р. - жовтень 2023 р. загальну суму у розмірі 134 718,64 грн.; компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 9 665,46 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 2023 року по день винесення судового рішення.

Ухвалою судді від 16 лютого 2024 року позовну заяву було прийнято до провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному провадженні з викликом (повідомленням) сторін.

21 березня 2024 року представник відповідача ПП «ГВМ-Агро» Габай В. подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПП «ГВМ-Агро» про стягнення невиплаченої заробітної плати є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі наступного. Позивач зазначає, що починаючи з 10.07.2020 року він періодично працював у ПП «ГВМ-Агро» на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва. Відповідно до копії трудової книжки позивача, його було звільнено з роботи 24.11.2023 року наказом від 24.11.2023 року № 10 за згодою сторін. В день звільнення позивач отримав трудову книжку. Також, в день звільнення підприємством було проведено остаточний розрахунок з позивачем. Зазначає, що у ПП «ГВМ-Агро» відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем. Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи документами. В якості надання розрахунку позовних вимог позивач подав в якості доказів копії відомостей про виплату готівки за періоди з липня 2020 року по листопад 2023 року. Однак, представник відповідача звертає увагу суду на те, що твердження позивача про відсутність його підписів у відомостях про виплату готівки не знаходить свого підтвердження, оскільки у відомостях за грудень 2022 року від 19.12.2022 року, грудень 2022 року від 30.12.2022 року, січень 2023 року від 26.01.2023 року, лютий 2023 року від 03.05.2023 року, березень 2023 року від 03.05.2023 року, квітень 2023 року від 03.05.2023 року, червень 2023 року від 30.06.2023 року, липень 2023 року від 27.10.2023 року, серпень 2023 року від 27.10.2023 року, вересень 2023 року від 27.11.2023 року - наявний підпис позивача. Окрім того, звертає увагу суду на те, що час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з моменту коли відповідачеві стало відомо про вимогу позивача: отримання відповідачем копії позовної заяви або проведення судом судового засідання (за відсутності відомостей про дату отримання копії позовної заяви) до фактичної виплати заробітної плати. Відповідач отримав позовну заяву та додатки до неї 24.02.2024 року, то фактично з цього часу рахується момент коли відповідачу стало відомо про пред`явлення вимоги про розрахунок, яка передбачена статтею 116 КЗпП України. Разом з тим, позивач суми середнього заробітку за час затримки розрахунку не вказує, як і не вказує точних дат, за які бажає стягнути з відповідача відповідну суму. Таким чином відповідач вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПП «ГВМ-Агро» про стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі 134 718,64 грн. та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 9 665,46 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід відмовити.

26 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що на підтвердження того факту, що ним відповідачем було проведено остаточний розрахунок в день звільнення, представником відповідача не надано жодних підтверджуючих документів, тому дане твердження не відповідає дійсності. Також наголосив на тому, що на момент його звернення до суду копію наказу про звільнення він не отримував, роботодавець у день звільнення розрахунок зі ним не провів.

Ухвалою суду від 10 вересня 2024 року по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження зупинено.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року провадження у справі було поновлено у зв`язку з надходженням до суду клопотання експерта.

Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження зупинено.

13 січня 2025 року ухвалою суду провадження у справі було поновлено у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта від 18.12.2024 року № СЕ-19/123-24/12121-ПЧ.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.

Представник відповідача ПП «ГВМ-Агро» в судове засідання не з`явився, своє відношення до позовних вимог висловив у відзиві на позов.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Основні засади судочинства встановлені ч. 2 ст. 129 Конституції України, доповнюють основоположний принцип верховенства права, який визнається і діє в Україні відповідно до ст. 8 Основного Закону. Ця норма є визначальною у системі державної політики щодо захисту прав та свобод людини і громадянина.

Зазначені конституційні положення кореспондуються з положеннями статтей 2 та 4 ЦПК України, ст. 5-1 КЗпП України та ст. 15 ЦК України.

Так, судом об`єктивно встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 10.07.2020 року був прийнятий на роботу на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва у ПП «ГВМ-Агро» (наказ від 09.07.2020 року № 4). Наказом від 20.01.2021 року № 1 ОСОБА_1 був звільнений із займаної посади з 20.01.2021 року. Наказом від 09.06.2021 року № 5 ОСОБА_1 був прийнятий на аналогічну посаду з 10.06.2021 року та звільнений з роботи з 09.12.2021 року наказом від 09.12.2021 року № 3. Наказом від 15.06.2022 року № 3 ОСОБА_1 був прийнятий на аналогічну посаду з 16.06.2022 року та звільнений з роботи з 24.11.2023 року наказом від 24.11.2023 року № 10 згідно поданої заяви за угодою сторін.

У день звільнення з роботи із ПП «ГВМ-Агро» ОСОБА_1 отримав свою трудову книжку, проте суду не надано доказів ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про звільнення від 24.11.2023 року № 10 та доказів проведення з ОСОБА_1 повного розрахунку по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку.

Згідно досліджених судом оригіналів відомостей на виплату готівки ПП «ГВМ-Агро» встановлено:

-у відомостях на виплату готівки за липень 2020 року № 14, липень 2020 року № 15, серпень 2020 року № 16, серпень 2020 року № 17, вересень 2020 року № 18, вересень 2020 року № 19, жовтень 2020 року № 20, жовтень 2020 року № 21, листопад 2020 року № 22, листопад 2020 року № 23, грудень 2020 року № 24, грудень 2020 року № 25 відсутні підписи ОСОБА_1 про отримання ним заробітної плати на загальну суму 11 648 грн. 00 коп.,

-у відомостях на виплату готівки за січень 2021 року № 1, січень 2021 року № 2, червень 2021 року № 15, червень 2021 року № 16, липень 2021 року № 1, серпень 2021 року № 3 (досліджено копію), вересень 2021 року № 4, вересень 2021 року № 5, жовтень 2021 року № 6, жовтень 2021 року № 7, листопад 2021 року № 8, листопад 2021 року № 10, грудень 2021 року № 11, грудень 2021 року № 13, відсутні підписи ОСОБА_1 про отримання ним заробітної плати на загальну суму 34 045 грн. 48 коп.,

-у відомостях на виплату готівки за червень 2022 року № 8, липень 2022 року № 9, липень 2022 року № 10, серпень 2022 року № 11 (досліджено копію), вересень 2022 року № 12, жовтень 2022 року № 13, жовтень 2022 року № 14, листопад 2022 року № 15 (досліджено копію), листопад 2022 року № 16 (досліджено копію), грудень 2022 року № 17 (досліджено копію), грудень 2022 року № 18 (досліджено копію) відсутні підписи ОСОБА_1 про отримання ним заробітної плати на загальну суму 27 391 грн. 50 коп.,

-у відомостях на виплату готівки за травень 2023 року № 16 та за жовтень 2023 року № 14, відсутні підписи про отримання заробітної плати на загальну суму 11189,50 грн., також не надано доказів отримання ОСОБА_1 заробітної плати за листопад 2023 року у сумі 5 686 грн. 36 коп. та компенсацію за невикористану відпустку за період з 01.01.2023 року по 01.11.2023 року в сумі 9 665 грн. 46 коп.

Отже, в загальному відповідачем ПП «ГВМ-Агро» ОСОБА_1 станом на день звільнення з роботи - 24.11.2023 року не виплачена заробітна плата на загальну суму 89 960 грн. 84 коп. та 9 665 грн. 46 коп. компенсації за невикористану відпустку за період з 01.01.2023 року по 01.11.2023 року.

Даний факт також підтверджується копією листа № ЦЗ/1/807-ЗВ-23 від 04 грудня 2023 року Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Відповідно до вимог ст. 47 ч. 1 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідачем не надано доказів відсутності ОСОБА_1 на роботі 24.11.2023 року у ПП «ГВМ-Агро», натоміть позивачем не заперечується той факт, що йому роботодавцем (відповідачем) була видана його трудова книжка з відміткою про звільнення 24.11.2023 року.

З наведеного слідує, що відповідач ПП «ГВМ-Агро» повинен був провести з ОСОБА_1 повний розрахунок саме 24.11.2023 року, проте цього не зробив.

Отже, вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача нарахованої, проте не виплаченої заробітної плати в сумі 89 960 грн. 84 коп. та 9 665 грн. 46 коп. компенсації за невикористану відпустку за період з 01.01.2023 року по 01.11.2023 року підлягає задоволенню.

Разом з тим, посилання позивача ОСОБА_1 на те, що у відомостях про видачу готівки за січень 2023 року від 26.01.2023 року, лютий 2023 року від 03.05.2023 року, березень 2023 року від 03.05.2023 року, квітень 2023 року від 03.05.2023 року, червень 2023 року від 30.06.2023 року, липень 2023 року від 27.10.2023 року, серпень 2023 року від 27.10.2023 року, вересень 2023 року від 27.11.2023 року не його підпис не знайшли свого підтвердження, висновок експерта від 18.12.2024 року № СЕ-19/123-24/12121-ПЧ не зміг дати відповідь на дане питання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначено в ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення невиплаченої заробітної плати за періоди з січня по квітень 2023 року та з червня по вересень 2023 року в сумі 44 754 грн. 80 коп.

Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21), середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника.

При стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі статті 117 КЗпП України слід керуватися Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі по тексту - Порядок № 100).

Згідно з пунктом 8 Порядку №100 Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Для визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 судом враховано суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору позивача за вересень та жовтень 2023 року, що є останніми двома повністю відпрацьованими ОСОБА_1 місяцями роботи (вересень 2023 року - 21 робочий день, жовтень 2023 року - 21 робочий день), що підтверджується копією довідки ПП «ГВМ-Агро» № 0П00-000006 від 27.11.2023 року (Том 2, а.с.47).

Період затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 становить з 25.11.2023 року по день ухвалення рішення у справі 04.06.2025 року, проте з урахуванням обмеження, встановленого ст. 117 КЗпП України, суд стягує компенсацію за затримку розрахунку при звільненні працівника ОСОБА_1 за 6 місяців.

Тому, розмір такої компенсації становить: 6950+6950=13900/42=330,95(середньоденна заробітна плата)*(21*6 (кількість днів)) = 41 700 грн. 00 коп.

Отже, підсумовуючи викладене, на основі всебічно досліджених доказів та з урахуванням аргументів сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 , а саме, стягненню з відповідача ПП «ГВМ-Агро» підлягає заборгованість по заробітній платі у сумі 89 960 грн. 84 коп., 9 665 грн. 46 коп. компенсації за невикористану відпустку за період з 01.01.2023 року по 01.11.2023 року, та 41 700 грн. 00 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, всього 141 326 грн. 30 коп., а в задоволенні вимоги в частині стягнення невиплаченої заробітної плати за періоди з січня по квітень 2023 року та з червня по вересень 2023 року в сумі 44 754 грн. 80 коп.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, тому за результатами розгляду справи згідно вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 1 413 грн. 26 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «ГВМ-Агро» (, адреса: Хмельницька область, Ярмолинецький район, село Іванівнка, вул. Шевченка, 62) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість по заробітній платі у сумі 89 960 грн. 84 коп., 9 665 грн. 46 коп. компенсації за невикористану відпустку за період з 01.01.2023 року по 01.11.2023 року, та 41 700 грн. 00 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, всього 141 326 грн. 30 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «ГВМ-Агро» (, адреса: Хмельницька область, Ярмолинецький район, село Іванівнка, вул. Шевченка, 62) в дохід держави 1 413 грн. 26 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 06 червня 2025 року.

Суддя: О.М. Палінчак