ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2981/25 Справа № 204/3005/24 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Травкіній В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2024 року у складі судді Книш А.В.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулось до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 16 липня 2020 року між банком та ОСОБА_1 шляхом подання Заяви-Договору №2020/І_С/070-Z1805476-01 укладено договір про приєднання до правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ "Укргазбанк" №2020/ОВР/070-Z1805476-01.

Позивач зазначає, що на підставі Заяви-Договору №2020/І_С/070-Z1805476-01 позичальнику відкрито картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування «Домовичок», на якому встановлено орієнтовну суму кредиту 10000,00 грн.

Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, систематично порушує умови договору, внаслідок чого станом на 24 листопада 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 101356,89 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (прострочена) 77805,80 грн; заборгованості за процентами (прострочені) 23551,09 грн., яку просив стягнути на свою користь та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2024 року позов ПАТ АБ "Укргазбанк" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором №2020/ОВР/070-Z1805476-01 від 16 липня 2020 року, яка виникла станом на 24 листопада 2023 року, у розмірі простроченої заборгованості за кредитом в сумі 77805,80 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2324,41 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 77805,80 грн., оскільки відповідачем не виконувались належним чином умови кредитного договору, останньою не надано доказів про належне виконання взятих на себе зобов`язань та погашення заборгованості. Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення прострочених процентів за користування кредитом, суд першої інстанції виходив із неправомірності проведення нарахування процентів внаслідок спливу визначеного договором строку кредитування.

Не погодившись з рішенням суду в частині залишеного без задоволення позову про стягнення заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили рішення суду в оскарженій частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що залишаючи без задоволення позов в частині стягнення заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що відповідач не лише користувався кредитними коштами, а й визнав укладення договору, вчинивши дії, спрямовані на його виконання та часткове погашення заборгованості. Вказує, що між сторонами були узгоджені умови договору, відповідач зобов`язався повернути грошові кошти, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що проценти за користування кредитом нараховувалися після закінчення дії кредитного договору, в той час, як за умовами договору строк кредитування встановлений з урахуванням пролонгації та автоматичної пролонгації договору.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16 липня 2020 року ОСОБА_1 підписала заяву-договір №2020/І_С/070-Z1805476-01 про приєднання до правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ "Укргазбанк", згідно з якою ця заява-договір разом з правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ "Укргазбанк", тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між сторонами.

Відповідно до п.4 «Паспорт споживчого кредиту» зазначеної заяви-договору, між сторонами укладається договір №2020/ОВР/070-Z1805476-01, строком дії з 16 липня 2020 року по 14 липня 2021 року, програма кредитування - «Універсальна картка «Домовичок» (орієнтовна сума кредиту - 10000 грн, мета кредиту - споживчі цілі, можлива сума кредиту - 0 - 300000 грн, тип та спосіб надання кредиту - ліміт дозволеного овердрафту, щомісячний платіж по кредиту 0,00 %, мінімум 0,00 грн, валюта кредиту - гривня, порядок надання кредиту - безготівковий, пільговий період - 30 днів, строк кредитування - 12 місяців, процентна ставка - 36 % річних, процентна ставка на пільговий період - 0,00001 % річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48 % річних, реальна річна процентна ставка 55,75 %, тип відсоткової ставки - фіксована, порядок сплати процентів щомісячно). Також відповідач отримав платіжну картку, про що свідчить його розписка про отримання платіжної картки.

Підписанням вказаної заяви-договору відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування.

До кредитного договору банк додав Правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ "Укргазбанк".

Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим, згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача станом на 24 листопада 2023 року становить 101356,89 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом (прострочена) 77805,80 грн; заборгованості по процентам (прострочені) 23551,09 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18 та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 14-318цс18 міститься правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як ст. 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Пунктом 4 заяви-договору №2020/І_С/070-Z1805476-01 від 16 липня 2020 року «Паспорт споживчого кредиту» визначено строк дії договору - з 16 липня 2020 року по 14 липня 2021 року, тобто кредитор має право на нарахування процентів лише протягом строку дії договору.

В той же час з розрахунку заборгованості по процентам (простроченим), вбачається, що банк нараховував проценти за період з 27 червня 2022 року по 24 листопада 2023 року, тобто після закінчення строку дії кредитного договору.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по простроченим процентам, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про відсутність підстав для задоволення позову в оскарженій частині, виходячи із неправомірності проведення нарахування процентів внаслідок спливу строку кредитування.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що проценти за користування кредитом нараховувалися після закінчення дії кредитного договору, в той час, як за умовами договору строк кредитування встановлений з урахуванням пролонгації та автоматичної пролонгації договору, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема умовами договору, у розумінні яких кредитор мав право нараховувати проценти лише протягом строку дії договору, тобто до 14 липня 2021 року. Вказане узгоджується з правовими висновками викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16.

Інші доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2024 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 11 червня 2025 року

Повний текст судового рішення складено 19 червня 2025 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна