ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4751/25 Справа № 180/1388/24 Суддя у 1-й інстанції - Колодіна Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Космачевської Т.В., Новікової Г.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна (суддя першої інстанції Колодіна Л.В.),

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Томаківського районного суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просив визнати громадянку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення задоволено частково.

Визнано громадянку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - недієздатною.

Встановлено над громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку.

В частині призначення опікуном громадянина ОСОБА_1 недієздатній громадянці ОСОБА_3 відмовлено.

До призначення опікуна недієздатній громадянці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області обов`язки зі здійсненням опіки на недієздатною громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 .

Із вказаним рішенням суду в частині відмови призначення опікуном заявника, не погодився ОСОБА_1 , та через свого представника Курячого А.М. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що воно в оскаржуваній частині було ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без належного дослідження доказів у справі.

Мотивує скаргу тим, що висновок суду щодо відмови у призначенні заявника опікуном не ґрунтується на положеннях законодавства, оскільки проходження служби у ЗСУ не є підставою для відмови у призначенні особи опікуном. Крім того, обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України не є єдиним конституційним обов`язком громадянина України й не має переваг перед іншими конституційними обов`язками.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що у наявній в матеріалах справи довідки МСЕК серії МСЕ-ДНА-01 No591581 від 03.10.2007 року громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено третю групу інвалідності з 01.07.2007 року з причини загального захворювання безстроково.

ОСОБА_2 просив рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року в частині відмови призначення ОСОБА_1 опікуном скасувати та ухвалити у цій частині нове, яким призначити заявника опікуном недієздатної ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 - Курячий А.М. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданого 30.12.1980 року міським відділом запису актів громадянського стану м. Марганець Дніпропетровської області № 836 від 30.12.1980 року в графі мати вказано громадянку ОСОБА_3 (а.с.9).

Вищевказаний факт також підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 12.06.2024 року (а.с.24).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 24.06.2024 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Дата проведення реєстраційної дії 24.06.2024 року (а.с.7).

Вищевказаний факт також підтверджується копією витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 12/14-1387 від 24.06.2024 року (а.с.8).

Згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України № 92 від 20.04.2022 року громадянин ОСОБА_1 , призваний на військову службу під час мобілізації та зарахований до списку військової частини на всі види забезпечення.

Згідно копії довідки начальника відділення кадрів військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України № 251 від 02.05.2022 року солдат ОСОБА_1 мобілізований на військову службу до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України з 16 квітня 2022 року по теперішній час (а.с.11).

Згідно копії паспорту громадянка ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Марганець. Місце реєстрації наступне: АДРЕСА_3 (а.с.12).

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 громадянці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено наступний вид пенсії: за віком. Термін дії: довічно (а.с.14).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133,135 СК України №1 від 12.06.2024 року, виданого Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , де у графі батько вказаний: ОСОБА_5 , а в графі мати вказана: ОСОБА_3 (а.с. 25);

Згідно довідки МСЕК серії МСЕ-ДНА-01 №591581 від 03.10.2007 року громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено третю групу інвалідності з 01.07.2007 року з причини загального захворювання (а.с. 28).

Згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 23.11.2015 року, виданої КЗ «Дніпропетровський обласний клінічний центр кардіології та кардіохірургії» Дніпропетровської обласної ради, громадянин ОСОБА_4 , 1972 року народження, має ряд захворювань (а.с. 29).

Згідно Виписки з історії хвороби №4642, виданої Українським державним науково-дослідницьким інститутом медико-соціальних проблем інвалідності громадянин ОСОБА_4 , 1972 року народження, має ряд захворювань, динаміка інвалідності 2001-2006 років; 2007 рік рішень немає (а.с. 30).

Згідно копії висновку ЛКК КНП «Марганецький ЦПМСД» № 112/6 від 10.06.2024 року громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ряд хронічних захворювань (а.с.15).

Відповідно копії висновку КНП «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має когнітивні порушення як громадянка похилого віку, унаслідок яких вона потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (а.с.16).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 03 травня 1989 року Марганецьким міським відділом ДРАЦС Дніпропетровської області, актовий запис № 69 від 03.05.1989 року шлюб між громадянином ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_3 розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 03 травня 1989 року зроблено запис № 69 (а.с.23).

Згідно Висновку судово-психіатричної експертизи Дніпровської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» №517-Ц від 06.12.2024 року громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі судинної деменції. Зазначений висновок підтверджується анамнестичними відомостями, матеріалами цивільної справи, консультативними висновками лікаря-психіатра, результатами теперішнього психіатричного обстеження, що свідчать про захворювання на гіпертонічну хворобу, враження у іспитованої: пам`яті, мовних навичок, конструктивних здібностей, орієнтування в просторі, часі і власній особистості, навичок в вирішенні проблем, функціонування і самозабезпечення, з розвитком стійких і виражених порушень пам`яті, орієнтування, виникнення деліріозних станів. Такі зміни з боку психіки мають незворотний характер в силу грубого зниження пам`яті та інтелекту, рудиментарністю мислення, недиференційованістю емоційних проявів, регресом придбаних протягом життя знань і навичок, в тому числі і навичок самообслуговування при порушенні критичних, прогностичних і адаптаційних здібностей, що стало причиною огляду її лікарем-психіатром за місцем мешкання. Зазначений хронічний стійкий психічний розлад позбавляє іспитовану в теперішній час здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно копії рішення Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області №1298 від 27.12.2024 року, затверджено Подання органу опіки та піклування про можливість призначення громадянина ОСОБА_1 опікуном над громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовляючи заявнику у задоволенні вимоги про призначення його опікуном недієздатній громадянці ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено можливість виконувати належним чином обов`язки опікуна, оскільки він знаходиться на військовій службі в іншій місцевості , також можливості призначення опікуном інших родичів.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Частиною 1 ст. 60ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 62ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 63ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (утому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами)чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч. 1ст. 300 ЦПК України).

Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року, передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п. 3.1 Правил опіки та піклування).

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанови Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20, від 26 січня 2024 року у справі №742/887/23).

Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про народження громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданого 30.12.1980 року міським відділом запису актів громадянського стану м. Марганець Дніпропетровської області № 836 від 30.12.1980 року в графі мати вказано громадянку ОСОБА_3 (а.с.9).

Згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України № 92 від 20.04.2022 року громадянин ОСОБА_1 , призваний на військову службу під час мобілізації та зарахований до списку військової частини на всі види забезпечення.

Згідно копії довідки начальника відділення кадрів військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України № 251 від 02.05.2022 року солдат ОСОБА_1 мобілізований на військову службу до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України з 16 квітня 2022 року по теперішній час (а.с.11).

Згідно Висновку судово-психіатричної експертизи Дніпровської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» №517-Ц від 06.12.2024 року громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі судинної деменції. Зазначений висновок підтверджується анамнестичними відомостями, матеріалами цивільної справи, консультативними висновками лікаря-психіатра, результатами теперішнього психіатричного обстеження, що свідчать про захворювання на гіпертонічну хворобу, враження у іспитованої: пам`яті, мовних навичок, конструктивних здібностей, орієнтування в просторі, часі і власній особистості, навичок в вирішенні проблем, функціонування і самозабезпечення, з розвитком стійких і виражених порушень пам`яті, орієнтування, виникнення деліріозних станів. Такі зміни з боку психіки мають незворотний характер в силу грубого зниження пам`яті та інтелекту, рудиментарністю мислення, недиференційованістю емоційних проявів, регресом придбаних протягом життя знань і навичок, в тому числі і навичок самообслуговування при порушенні критичних, прогностичних і адаптаційних здібностей, що стало причиною огляду її лікарем-психіатром за місцем мешкання. Зазначений хронічний стійкий психічний розлад позбавляє іспитовану в теперішній час здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно копії рішення Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області №1298 від 27.12.2024 року, затверджено Подання органу опіки та піклування про можливість призначення громадянина ОСОБА_1 опікуном над громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначенні його опікуном недієздатною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,суд першої інстанції виходив з того,що рішення подання органу опіки та піклування, що затверджено рішення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області № .1298 від 27.12.2024 року без з`ясування питання про наявність інших осіб,які можуть здійснювати опіку над недієздатною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на підставі подання,яке не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України щодо його обґрунтованості. Відтак,суд вважав недоведеним той факт,що призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідатиме її інтересам та матиме можливість належним чином здійснювати покладені на нього обов`язки опікуна з урахуванням перебування останнього на службі в ЗСУ.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

Колегія суддів звертає увагу, що при винесенні рішення органу опіки та піклування без належного з`ясування залишилося питання про наявність у інших родичів та наявності у них можливості опікуватися недієздатною особою, а наявна у поданні інформація ґрунтується виключно на даних, зазначених заявником.

Крім того, у вказаному висновку не надано належної оцінки тієї обставині, що у недієздатної є старший син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , у якого наявна третя група інвалідності безстроково, однак недієздатним чи тяжко звором він не визнано.

Згідно наданої довідки МСЕ-ДНА-01 №591581 від 03.10.2007 року вбачається, що ОСОБА_4 дозволяється легка фізична праця, а тому відсутні підстава вважати, що у даному випадку останній не може бути опікуном над недієздатною.

Так, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17.

Згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними.

Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку з заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введення в державі воєнного стану та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.

При цьому на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин наявності в останнього інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами.

Оскільки ОСОБА_1 станом на час розгляду справи проходить військову службу в Збройних Силах України, зазначена обставина, на думку колегії суддів, унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна ОСОБА_3 , що відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 26.06.2024 року у справі № 742/887/23 та від 04.12.2024 року у справі № 634/1126/23.

Разом з тим, заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатною якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають йому у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення.

Керуючись статтями 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

Т.В. Космачевська

Г.В. Новікова

Повний текст судового рішення складено 11 червня 2025 року.

Головуючи суддя О.В. Халаджи