Єдиний унікальний номер №333/9727/23
Провадження №2/333/115/25
03 червня 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовомОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання додаткової угоди такою, що не укладалась (недійсною), -
Ухвалою суду від 09.11.2023 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
10.01.2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання додаткової угоди такою, що не укладалась (недійсною).
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2025 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання додаткової угоди такою, що укладалась (недійсною) прийнято до спільного розгляду із позовом Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та надати справі №333/9727/23 номер провадження 2/333/115/25.
- завірені належним чином копії документів Банка (дозволи, ліцензії) на підтвердження права укладання договорів і здійснення операцій у валюті кредиту станом на 25.01.2008 року, 20.04.2012 року;
- завірені належним чином копії Положення про кредитування та інших внутрішніх операційних процедур (правил банку), що визначали правові основи надання кредитів фізичним особам, їх обліку та регламентували взаємовідносини між суб`єктами, що виникають в процесі кредитування, визначали політику з управління активами та пасивами станом на день видачі коштів та протягом періоду нарахування боргу;
- завірені належним чином копії Облікової політики Банку, інших внутрішніх положень та процедур, що регламентували правила документообороту, технології обробки облікової інформації, проведення розрахунково-касових операцій з фізичними особами станом на день видачі коштів та протягом періоду нарахування боргу;
- завірену належним чином копію кредитної справи за кредитним договором від 25.01.2008 року;
- банківські виписки з рахунків відкритих на підставі кредитного договору від 25.01.2008 року;
- виписку Банку та підтверджуючі первинні документи Банку щодо нарахування та сплати пені і штрафних санкцій;
- завірені належним чином меморіальні ордери по оборотам по рахункам щодо перерахування позичальнику коштів обумовлених кредитним договором;
- заяву на видачу готівки, платіжні доручення, що стосуються отримання позичальником коштів та їх видачу банком за кредитним договором;
- витяги з оборотно-сальдових відомостей по рахункам або копії документів, оформлених у відповідності до вимог діючого законодавства, а саме п. 2.3., 2.4. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року починаючи з 25.01.2008 року по дату надання таких відомостей;
- інформацію про відкриття та використання протягом дії кредитного договору позичальником будь-яких інших рахунків, пов`язаних з позичальником, та банківські виписки з них про рух коштів по рахункам;
- завірені належним чином копії договорів про відкриття банківських рахунків по обслуговуванню кредитного договору та виписки з рахунків котрі відкриті по договорам;
- розширений розрахунок заборгованості, де вказати з якого часу утворилась заборгованість по тілу кредиту та відсотків за користування кредитом, із посиланням на графік погашення заборгованості та несплачені платежі;
- інші документи, які підтверджують бухгалтерський облік по фінансово-господарським операціям по кредитному договору від 25.01.2008 року.
- відомості по наступним класам та рахункам бухгалтерського обліку, котрі використовувалися при кредитування: 2203 - Довгострокові кредити на поточні потреби, що надані фізичним особам; 2207 - Прострочена заборгованість за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам; 2208 - Нараховані доходи за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам; 2209 - Прострочені нараховані доходи за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам; 2909 - Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку; 2620 - Кошти на вимогу фізичних осіб;
- первинні документи про отримання кредитних коштів по кредитному договору від 25.01.2008 року за підписом отримувача та особи, яка видала кредит;
- первинні документи, які обліковують операції по погашенню кредиту по кредитному договору від 29.02.2016р.;
- первинні документи, які обліковують операції по нарахуванні відсотків по кредитному договору № ZPO0AE00029711 від 25.01.2008 року;
- первинні документи, які обліковують операції по нарахуванню пені, комісії по кредитному договору від від 25.01.2008 року.;
- первинні документи, які обліковують операції по погашенню відсотків по кредитному договору від від 25.01.2008 року;
- первинні документи, які обліковують операції по погашенню пені, комісії по кредитному договору від від 25.01.2008 року;
- письмова форма повідомлення споживача у відповідності до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-ХІІ від 12.05.1991 року (зі змінами та доповненнями);
- квитанції про здійснення операцій по внесенню в касу коштів в рахунок погашення кредиторської заборгованості;
- меморіальні ордери по оборотам по всіх рахунках, відкритих на ім`я відповідача;
- регістри аналітичного та синтетичного обліку первинних документів про погашення кредиту по кредитному договору від 25.01.2008 року;
- інформаційні листи, повідомлення про інформування споживача про умови кредитування та сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг та фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором;
- додаткові письмові пояснення щодо періоду нарахування відсотків, пені, відомості про суму основного боргу за кредитом, детальний розрахунок нарахованих процентів за користування кредитом із зазначенням процентної ставки, суми, на яку нараховується проценти, періоду, суми процентів сплачених відповідачем.
- надати оригінали документів, які додані до позовної заяви для їх огляду в судовому засіданні (кредитний договір, заяви на видачу готівки, платіжні доручення, меморіальні ордери, банківські умови);
- оригінал додаткової угоди від 20 квітня 2012 року до кредитного договору № ZPO0AE000029711 від 25.01.2008 р., укладену між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 та Додаток 1 цієї угоди.
В судове засідання представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позові.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Жидкова Л.І. проти позову заперечували, підтримали зустрічний позов, просили його задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
20.04.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № ZPO0AE000029711 від 25.01.2008 року, відповідно до якої банком зменшено розмір заборгованості з кредитом на 5380,92 дол.США, а саме відсотки у розмірі 0,00 дол. США, комісія у розмірі 0,00 дол. США, пеня у розмірі 5380,92 дол. США.
Згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦКУ у разі порушення позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених у графіку погашення кредиту понад 31 день позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5380,92 дол.США. Зазначено графік погашення кредиту.
На виконання ухвали Комунарського районного суду від 20.01.2025 АТ КБ «ПриватБанк» надано оригінал кредитної справи за кредитним договором № ZPO0AE000029711.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа першого цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Так зі змісту кредитного договору від 25.01.2008 та додаткової угоди від 20.04.2012, наданих позивачем, вбачається, що укладання договору, додаткової угоди відбулося власноручно як зі сторони представника позивача так і відповідачем за первісним позовом.
Такий договір є укладеним, оскільки дотримано вимоги до письмової форми (укладений шляхом підписання документу) і сторони, таким чином, дійшли згоди щодо істотних умов, притаманних даному виду договору.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
В силу ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Банк виконав передбачені Договором зобов`язання, надавши відповідачці кредит у вигляді ліміту.
Заперечення ОСОБА_1 факту укладання договору з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та користування кредитними коштами спростовується наявними у справі доказами, а саме оригіналом кредитної справи № ZPO0AE000029711.
Судом також встановлено, що відповідачем періодично здійснювалися платежі з погашення заборгованості, про свідчить виписка з рахунку відповідача за період з 25.01.2008 по 24.10.2024.
Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, первинним є документ, який містить відомості про операцію. Зокрема, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Пунктом 62 цього ж Положення передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.
ОСОБА_1 у своєму позові просив визнати недійсною додаткову угоду від 20.04.2012 до кредитного договору, посилаючись на те, що він її не підписував.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).
Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відсутність на кредитному договорі підпису особи, від імені якої він складений, свідчить про недотриманням установленої для нього законом обов`язкової письмової форми, зокрема щодо його підписання.
За такого у випадку укладання кредитного договору законом вимагається обов`язкова письмова форма, зокрема і підписання його сторонами, та передбачений наслідок недотримання цих вимог нікчемність кредитного договору.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. За такого, оскільки підстави заявленого зустрічного позову фактично свідчать про можливу нікчемність кредитного договору, на укладенні якого наполягає Банк, вимога ОСОБА_1 про визнання цього договору недійсним (нікчемним) не є належним способом захисту, оскільки на такі обставини ОСОБА_1 міг посилатися як на підставу своїх заперечень проти первісного позову.
Таким чином, вимога зустрічної позовної заяви про визнання договору недійсним не відповідає належному способу захисту у вказаній справі. Обрання позивачем за зустрічною позовною заявою неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.
З підстав зазначених вище, суд відмовляє в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання додаткової угоди такою, що не укладалась (недійсною).
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжного доручення № ZZ428B1WAB від 18.10.2023 при пред`явленні позову до суду позивачем за первісною позовною заявою були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 6485,29 гривень (т. 1 а.с. 21).
Оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог за первісною позовною заявою та відмовлено у задоволенні зустрічної позовної заяви, з відповідача за первісною позовною заявою на користь позивача за первісною позовною заявою підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 6485,29 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 131, 141, 223, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання додаткової угоди такою, що не укладалась (недійсною) - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Ю.Р. Піх