справа №398/4761/24
провадження №2-о/176/38/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

за участю секретаря с/з Коваленко О.В.

представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Новак Ю.П.

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Пузир В.О.

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Новак Юрій Петрович, заінтересовані особи Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Пузир Владислав Олександрович про встановлення факту батьківства,-

В С Т А Н О В И В :

17 жовтня 2024 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, за підсудністю, надійшла вищезазначена заява, де заявниця просила встановити факт того, що ОСОБА_3 , є батьком її сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 жовтня 2024 року ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області заявниці відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено право на звернення до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах, оскільки зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту батьківства пов`язується з наступним вирішенням спорів про спадкування.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2025 року ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2024 року про відмову у відкритті провадження по справі скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначивши, що висновок суду про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження є передчасним і нічим не пдтверджений.

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку окремого провадження.

06 травня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , яка просить залучити її в якості заінтересованої особи, вказавши про те, що вона є дочкою померлого ОСОБА_3 надавши суду відповідні докази, та заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства.

Ухвалою суду від 23 червня 2025 року ОСОБА_2 залучено до справи в якості заінтересованої особи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 через свого представника, адвоката Пузир В.О. звернулася до суду з клопотанням про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 , без розгляду, обгрунтовуючи тим, що дана справа не може бути розглянута в порядку окремого провадження, оскільки існує беззаперечний спір про право, що стосується спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 . На підтверженя чого налала суду постанову нотаріуса про зупинення вчинення нотаріальних дій у спадковій справі після ОСОБА_3 до вирішення справи судом про встановлення факту батьківства.

Також, зазначивши, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язано з наступним вирішенням спору про право цивільне. З огляду на зазначене, факт батьківства, який просить встановити сторона заявника не може бути встановлений у порядку окремого провадження, враховуючи наявність спору про право відносно спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 та факту його успадкування ОСОБА_2 , та підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Новак Ю.П. заперечував проти задоволення клопотання заінтересованої особи ОСОБА_2 про залишення заяви без розгляду, посилаючись на те , що сама обставвина встановлення батьківства не породжує ніяких прав.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить донаступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Обґрунтовуючи подану заяву, заявниця посилається на те, що встановлення даного факту потрібно їй для оформлення спадкових прав, оскільки ОСОБА_3 помер.

Питання визнання батьківства регулюється, зокрема, нормами Сімейного Кодексу України.

Так, відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Разом з тим, ст.130 цього кодексу визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту батьківства пов`язується з наступним вирішенням спорів про спадкування.

Отже, враховуючи вказане, та надані суду письмові докази, які беззаперечно свідчать про наявність спору про право між Заявницею та ОСОБА_2 , а також встановлено, що наявні спадкоємці, які мають право на реалізацію спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 та відповідно які заперечують щодо встановлення факту батьківства останнього щодо дитини ОСОБА_4 , факт, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

З урахуванням спору про право заява ОСОБА_1 має розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, роз`яснивши, що вона вправі подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 259-261, 294, 315, 352, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Пузир Владислава Олександровича про залишення заяви без розгляду- задовольнити.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Новак Юрій Петрович, заінтересовані особи Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Пузир Владислав Олександрович про встановлення факту батьківства, залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду за захистом своїх прав в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК