Справа № 201/8947/24
Провадження № 2/201/584/2025
УХВАЛА

про витребування доказів або

зобов`язання надати заяву по суті

05 червня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю представника позивачки - адвоката Мальцева В.П.,

за участю представників відповідача - адвокатів Анісімова В.В., Куща Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Центральна адміністрація Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - орган опіки та піклування в особі Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2024 направлено цивільну справу №202/8947/24 до Верховного суду для вирішення питання підсудності.

Ухвалою Верховного Суду від 24.10.2024 визначено підсудність за Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

Ухвалою суду від 08.11.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку загального провадження, призначено проведення підготовчого засідання.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Центральна адміністрація Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком.

Ухвалою судді від 06.03.2025 зустрічну позовну заяву залишено без руху і відповідачеві був наданий строк на усунення її недоліків.

Разом із тим, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2025 за клопотанням позивачки первісний позов залишено без розгляду.

Таким чином, у провадженні суду перебуває цивільна справа за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Центральна адміністрація Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком.

Відповідно до ч. 5 ст. 259 ЦПК України ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

Суд у відповідності до ч. 5 ст. 259 ЦПК України оформлює ухвалу про витребування доказів або зобов`язання надати заяву по суті окремим документом після закінчення судового засідання.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

З матеріалів справи встановлено, що з початком повномасштабного вторгнення рф до України позивачка ОСОБА_2 виїхала за кордон для збереження психологічного, морального та фізичного здоров`я дітей. 18 березня 2022 року позивач та двоє її малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїхали до Туреччини, де проживали разом до 09 березня 2024 року.

Відповідач ОСОБА_1 з грудня 2022 року по теперішній час не проживає на території України, а проживає у Республіці Молдова.

Дитина ОСОБА_3 з 09 березня 2024 року стала проживати з батьком у Республіці Молдова.

Отже, сторони по справі та їх малолітня дитина не проживають на території України.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами 6-9 ст. 84 ЦПК України визначено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Крім того, ч. 5 ст. 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМ України від 24 вересня 2008 року № 866, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей.

Органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, з дотриманням принципу - забезпечення найкращих інтересів дитини.

З огляду на вищенаведені вимоги законодавства, з метою недопущення порушення прав дитини, суд приходить до висновку про необхідність витребування відповідного висновку від органу опіки та піклування.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

Відповідно до ст.181 ЦПК України, у поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені ч. 3-6, 9 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування.

На підставі викладеного, орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, який є структурним підрозділом органу місцевого самоврядування, підлягає зобов`язанню судом у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, подати заяву по суті справи у вигляді письмових пояснень.

При цьому метою отримання письмових пояснень є саме повнота, всебічність та об`єктивність розгляду справи, а саме, встановлення або спростування обставин, на які посилаються сторони.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Центральну адміністрацію Дніпровської міської ради надати суду письмовий висновок щодовирішення спору про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 , , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У разі об`єктивної неможливості надати такий письмовий висновок - зобов`язати орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради надати заяву по суті - письмові пояснення у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Центральна адміністрація Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 84, 260, 261, 353 - 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зобов`язати орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради (м. Дніпро, проспект Лесі Українки, буд. 65) надати суду письмовий висновок щодо вирішення спору про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради повідомити суд про можливість або неможливість надати письмовий висновок щодо вирішення спору про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У разі неможливості надати такий письмовий висновок - зобов`язати орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради надати заяву по суті - письмові пояснення у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Центральна адміністрація Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком.

Роз`яснити особі, у якої суд витребує докази, що відповідно до положень ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду та суд може також уповноважити заінтересовану особу, яка бере участь у справі, на одержання таких доказів для представлення його суду.

Особа, яка не має можливості подати доказ, який витребує суд, або не має можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язана повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, встановлені законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Згідно ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала апеляційному оскарженню окремо від рішення не підлягає.

Ухвала підписана суддею 05 червня 2025 року.

Суддя О.С. Наумова