Справа № 539/2777/25
Провадження № 2-о/539/93/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

12 червня 2025 року

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., ознайомившись в приміщенні суду в місті Лубни з заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки і піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради про встановлення факту самостійного виховання сина,

установив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, поданою в порядку окремого провадження, в якій заявник просить встановити факту самостійного виховання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказану заяву подано в порядку окремого провадження.

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким опікується, виховує та забезпечує матеріально, що просить встановити у судовому порядку. Мета встановлення вказаного факту заявником не вказана взагалі.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Отже, в даному випадку, від встановлення даного факту не зрозуміло, що залежить для заявника.

Посилання заявника на постанову від 02.04.2025 у справі №127/3622/24 де Верховний Суд аналізував приписи ч. 12 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка містить імперативний припис стосовно того, що підстава для звільнення з військової служби особи, яка самостійно виховує та утримує дитину, має бути встановлена виключно за рішенням суду.

Водночас з заяви не вбачається, що метою встановлення вказаного факту є звільнення заявника з військової служби, як особи яка самостійно виховує та утримує дитину.

А отже, факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження та може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання та утримання дитини.

Такі правові висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у справі за позовом батька про встановлення факту самостійного виховання дитини (постанова ВП ВС від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23).

Велика Палата ВС виснувала, що в цій справі наявний спір про право, зокрема спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування.

Доведення факту одноосібного виховання (як і утримання) дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та, безумовно, впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт одноосібного утримання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Згідно із ч .4 ст. 315 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 слід відмовити, роз`яснивши право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. 315 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки і піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради про встановлення факту самостійного виховання сина, так як в даному випадку вбачається спір про право.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Я.В. Просіна