РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року

м. Рівне

Справа № 572/3467/24

Провадження № 22-ц/4815/448/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Усенко Антон Володимирович, на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося в суд з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами в розмірі 311613,60 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 4674,20 грн. та витрати на правничу допомогу 14000 грн..

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», заборгованість за кредитним договором №Z06.22183.005543919 в загальному розмірі 114467 гривень 62 коп., з яких : 58716 грн. 58 коп. - заборгованість за основним боргом та 55751 грн. 04 грн. - заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», заборгованість за кредитним за договором №Z06.22183.005804324 в загальному розмірі 61666 грн. 56 коп.: з яких 31906 грн. 03 коп. - заборгованість за основним боргом та 29760 грн. 53 коп. - заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» судові витрати в розмірі 10555 грн. 27 коп. судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині розподілу судових витрат, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Усенко Антон Володимирович, подав апеляційну скаргу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував заперечень відповідача щодо неспівмірності понесених судових витрат зі складністю справи, витраченим часом та обсягом робіт, а також було проігноровано вимоги про стягнення судових витрат на користь відповідача.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт Капітал» у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги.

Узагальнені доводи зводяться до того, що апелянт переоцінює докази, а витрати понесені на правничу допомогу позивачем відповідають виконаній роботі, складності справи, предмету позову. Водночас позивач вказує, що відповідач не дотримався процесуального порядку: не подав попереднього розрахунку разом з першою заявою по суті, а їх розмір є завищеним та необґрунтованим.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення, при розподілі судових витрат суд виходив з того, що понесені ТОВ ФК «Профіт капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 14000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021; Додатковою угодою №11 від 23.05.2024 року до Договору про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, Актом №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.06.2024. Також позивачем було сплачено 4674,20 грн. судового збору.

Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 10555,27 грн. ((14000 +4674,20) х176134,18/311613,60) .

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема,витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи,встановлюється судомна підставі поданих сторонами доказів (договорів,рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 2-6 ст.137 ЦПК України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19), від 31.07.2020 року у справі №301/2534/16-ц (провадження №61-7446св19), додатковій постанові Верховного Суду від 19.11.2020 року в справі №734/2313/17 (провадження №61-7550св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що правову допомогу позивачу ТОВ Фінансова Компанія Профіт Капітал в суді першої інстанції надавало Адвокатське об`єднання Правовий діалог в особі директора Разумного Є.М., на підставі: договору №28092021-1 про надання правової допомоги від 28.09.2021 року та додаткової угоди №11 від 23.05.2024 року, який визначає розмір та порядок оплати послуг за надання правничої допомоги.

Згідно акту №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.06.2024 року за договором №28092021-1 про надання правової допомоги (додаток №4 до даного договору), Адвокатським об`єднанням по 26 боржникам, в тому числі, і щодо боржника ОСОБА_1 за кредитними договорами: №Z06.22183.005543919, №Z06.22183.005804324, виконано наступний обсяг робіт: проведено консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовної заяви для направлення до суду. Розмір винагороди становить 7 000 грн., за один комплекс вказаних дій, а всього за доводами позивача розмір витрат на правничу допомогу у цій справі становив: 14 000 грн..

Водночас відповідно до Умов п.п. 3.1.9. Договору (№28092021-1) Клієнт сплачує на користь Об`єднання в розмірі 7000,00 гривень за підготовку та подання 1 (однієї) позовної заяви згідно реєстру Боржників.

У справі, яка розглядалась судом першої інстанції заявлено один позов щодо неналежного виконання двох типових кредитних договорів одним відповідачем, тому стягнення судових витрат у розмірі 14000 грн. як за дві позовні заяви є необґрунтованим.

Відтак, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, апеляційний суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 7000,00 грн. понесених позивачем витрат на правничу допомогу, з яких до стягнення підлягає 3956,62 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог (7000х176134,18/311613,60).

З матеріалів справи вбачається, що сторона відповідача разом з письмовими поясненнями також просила стягнути судові витрати та надала відповідні докази їх розміру.

Судом встановлено, що правову допомогу відповідачу ОСОБА_1 в суді першої інстанції надавав Усенко Антон Володимирович на підставі: договору про надання правової допомоги від 21.09.2024 року, який визначає порядок оплати послуг за надання правничої допомоги.

Згідно акту здачі-прийняття наданих послуг від 01.11.2024 року адвокатом надано послуги: ознайомлення з матеріалами справи тривалістю 1 година, вартістю 2000 грн; складання додаткових пояснень (в години роботи входить в тому числі робота помічника адвоката, яка пов`язана з формуванням пакету документів, а саме відзиву та додатків, та подальша відправка документів до суду) тривалістю три години вартістю 6000 гривень. Всього за доводами відповідача розмір витрат на правничу допомогу у цій справі становив: 8 000 грн., які сплачено ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № б/н від 01.11.2024 року.

За змістом ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову; відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (ч. 1, п. 8 ч. 3, ст. 178 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту судового рішення при вирішенні справи по суті суд не визнавав за потрібне дозволяти учаснику справи надавати пояснення з окремих питань.

Натомість при відкритті провадження було визначено строк, 15 днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження, для подання відзиву на позов.

Вказану ухвалу та копію позовної заяви вручено відповідачу 13.09.2024 року (а.с. 76), проте у визначений судом строк відзивів не надходило.

Відповідно суд здійснював розгляд з урахуванням ч. 8 ст. 178 ЦПК України, за якою у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вимог відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі через необґрунтованість.

Водночас як вбачається з рішення суду першої інстанції суд розцінив надані письмові пояснення як часткове визнання позову та заперечення на частину позовних вимог. Рішення в частині вирішення спору по суті сторонами не оскаржувалось.

Відтак колегія суддів вважає, що обґрунтованими є вимоги відповідача про стягнення з позивача 1000,00 грн. понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, з яких до стягнення підлягає 434,76 грн. пропорційно до позовних вимог у задоволенні яких відмовлено (1000х135479,42/311613,60).

Зважаючи на викладене апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з ухваленням нового рішення в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу.

Також апелянт просив стягнути з позивача судові витрати під час розгляду справи судом апеляційної інстанції у розмірі 7011,30 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Частиною другою статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат (відмови в задоволенні заяви про розподіл судових витрат), що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Судовий збір не сплачується при оскарженні додаткового судового рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат (відмовлено у розподілі таких витрат) або встановлено порядок виконання судового рішення, тобто вирішення тих питань, які не пов`язані з вимогами самого позову. Таким чином, ці питання не є самостійними позовними вимогами і не входять до ціни позову, тому не підлягають оплаті окремо при зверненні до суду із позовом або відповідною заявою чи скаргою, передбаченою процесуальним законодавством, тобто не є об`єктом справляння судового збору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2019 року у справі № 240/6150/18.

Враховуючи наведене, оскільки заявник не повинен сплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, такі витрати не підлягають відшкодуванню позивачем відповідачу.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що «особа, яка понесла судові витрати під час апеляційного чи касаційного перегляду додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, має право на відшкодування таких витрат, що відповідатиме принципу господарського судочинства, передбаченому у пункті 12 частини третьої статті 2 ГПК України» (постанова від 05.06.2024 у справі №910/14524/22, оприлюднена в ЄДРСР 03.07.2024).

Так, до апеляційної скарги представником ОСОБА_1 - адвокатом Усенко А.В. долучено ордер на надання правничої допомоги, виданий на підставі договору від 21.09.2024, Акт здачі-прийняття наданих послуг від 29.01.2025 року, згідно з яким за підготовку апеляційної скарги було витрачено 4 години вартістю 8000 гривень, а також квитанцію до прибуткового касового ордера від 29.01.2025 року, за яким ОСОБА_1 сплатив 8000 грн.

Зважаючи на те, що подана апеляційна скарга не стосується розгляду справи по суті, а лише щодо витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, за своїм змістом повторює доводи відповідача, що викладені в письмових поясненнях у суді першої інстанції, задоволена частково, та не потребувала багато часу для її складення, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, колегія суддів вважає, що з позивача на користь відповідача слід стягнути 500 грн. за надання правничої допомоги на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Відтак загальний розмір правничою допомоги, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій становитиме 934,76 грн. (500+434,76).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Усенко Антон Володимирович, задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2024 року в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт Капітал» 3956 гривень 62 копійки витрат на правничу допомогу понесених позивачем у суді першої інстанції.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 934 гривень 76 копійок витрат на правничу допомогу понесених відповідачем у суді першої інстанції та у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.