Справа №191/2505/24
Провадження № 6/191/111/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Окладнікової О.І.,

за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю,

представника боржника адвоката Індюкової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2025 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа замість втраченого оригіналу виконавчого листа, який було видано на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.09.2024 року у цивільній справі №191/2505/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

21.05.2025 року від представника боржника адвоката Індюкової Т.В. надійшли заперечення на заяву про видачу дублікату виконавчого листа, у яких представник зазначала, що цивільна справа № 191/2505/24 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання розглядалася Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області як судом першої інстанції, а не Синельниківським міськрайонним судом, тобто стягувач звернулася із заявою не до того суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, оскільки такого суду як Синельниківський міськрайонний суд не існує. Звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявником не надано доказів того, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист не виконано, не доведено, що стягнення з боржника за виконавчим листом, дублікат якого заявник просить видати, на даний час не проведено. Заявником не надано будь-яких підтверджуючих документів щодо відомостей, на які посилається в тексті заяви. Стягувачем до заяви про видачу дубліката виконавчого документа не додані докази надіслання (надання) такої заяви з додатками іншим учасникам справи. Крім того, стягувач не зазначає коли вона саме направляла до ВДВС заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа, не надає доказів дійсного направлення виконавчого листа, а саме чеку з АТ «Укрпошта» про відправлення, копію заяви, яку стягувач направляла до відділу виконавчої служби. Долучена заявницею довідка видана ніби то АТ «Укрпошта» про те, що рекомендаційний лист 496 було втрачено при пересилці, однак зазначена Довідка складена не на фірмовому бланку АТ «Укрпошта», не містить вихідного номеру та дати видачі вказаної довідки. Довідка підписана ОСОБА_3 без зазначення посади, яку обіймає особа, яка нібито склала та видала долучену довідку. В довідці зазначено, що лист №215 рекомендаційний, без зазначення дати його направлення, без зазначення яким чином направлявся лист (з повідомленням про вручення, кур`єром чи цінним листом з вкладенням). В довідці зазначено, що до складу листа входили документи: виконавчий лист, виданий Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів, довідка з місця навчання та копія паспорта дитини, заява до ВДВС від ОСОБА_1 . Тобто із зазначеного можна прийти до висновку, що лист направлявся цінним листом з описом вкладення та працівник «Укрпошти» перед пакуванням конверту перевіряв його вміст та підписував опис вкладення до цінного листа, один екземпляр якого повинно було бути повернуто особі, яка направляла лист разом з накладною та фіскальним чеком, проте до заяви про видачу дублікату виконавчого листа стягувачем не долучено зазначених доказів, що ставить під сумнів питання направлення вказаного листа та питання втрати оригіналу виконавчого листа, виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_1 . В довідці, яка ніби то надана працівником «Укрпошта», зазначено номер відправлення, проте стягувачем до заяви про видачу дублікату виконавчого листа не додано копії чеку зазначеного рекомендаційного відправлення, що становить під сумнів чи це дійсно номер листа, який стягувач направляла до відділу ДВС виконавчий лист на виконання, оскільки в заяві зазначено номер поштового відправлення, тоді стягувач могла отримати на відділені «Укрпошти» дублікат чеку та надати його суду як доказ направлення листа. Перевіривши на веб-сайті «Укрпошта» Трекінг відправлення №495 зазначено, шо дані про відправлення за номером 215 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі, що ще раз становить під сумнів той факт, що це саме номер листа, яким начебто направлявся оригінал виконавчого листа до ДВС для виконання та факт взагалі пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання стягувачем. В наданій Довідці ніби то працівником АТ «Укрпошта» зазначено, що відправлення було втрачено Пересувним відділом поштового зв`язку 94 Синельникове, яке знаходиться за адресою м. Синельникове, вул. Європейська, 4 індекс 52500. Проте поштове відправлення 495 розпочинається з індексу який не відноситься до зазначеного району обслуговування, оскільки індекси обслуговування АТ «Укрпошта» які починаються комбінацією цифр 49 відноситься до обслуговування ВПЗ «Укрпошта» в місті Дніпрі, а оскільки як зазначає стягувач лист направлявся рекомендаційним відправленням то такі відправлення, як правило містять номер який складається з 13 цифр, який розпочинається з індексу, який складається з п`яти цифр поштового відділення з якого направляється лист, індекс Пересувного відділення поштового зв`язку 94 Синельникове 52500. Отже і рекомендаційне поштове направлення повинно розпочинатися з номеру індексу відділення з якого воно направляється, тобто з 52500, проте в Довідці виданої ніби то АТ «Укрпошта» зазначено номер поштового відправлення, яке розпочинається з номер індексу 49554, що не відповідає дійсності, та такого індексу не існує взагалі. Індекс ПБПЗ «Укрпошта» за місцем проживання стягувача, а саме с. Варварівка, Синельниківського р-н, Дніпропетровської області - 52550. Вважають, що надана Довідка ніби то АТ «Укрпошта» не є належним та допустим доказом того, шо виконавчий лист взагалі направлявся, що проводились пошуки листа, а надана інформація в довідці є формальною та нічим не підтвердженою. Стягувачем не надано суду належних на підтвердження доказів втрати виконавчого листа при пересилці «Укрпоштою». Стягувачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що оригінал виконавчого листа, виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області по цивільній справі № 191/2505/24, було втрачено при пересилці АТ «Укрпоштою», що є підставою для видачі судом дублікат зазначеного судового наказу, тому заява про видачу дублікату виконавчого листа має бути залишена судом без розгляду та повернена стягувачу.

У сьогоднішнє судове засідання заявник не з`явилася, надала суду заяву про розгляду справи без її участі, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Боржник у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Представник боржника адвокат Індюкової Т.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Частиною 3 ст. 432 ЦПК України встановлено, що неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Таким чином, за змістом положень статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", враховуючи, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі, зважаючи, що дитина, на утримання якої з відповідача стягнуто аліменти, на даний час продовжує навчання, а отже заявник звернулася із заявою про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.09.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 27.07.2006 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 04.06.2024 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Крім того, варто відзначити, що вказане рішення було ухвалено за відсутності сторін, які подали заяви про розгляд справи без їх участі, та відповідач позов визнавав у повному обсязі.

Відповідно до листа Новомиколаївського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.04.2025 року за вих. №3048/2911/39 (за місцем проживання боржника), за результатами моніторингу Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 02.04.2025 виконавчий лист №191/2505/24, виданий 15.11.2024 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , на виконання до відділу не надходив та на виконанні не перебуває (а.с.27).

Суд бере до уваги, що згідно з відповіддю АТ «Укрпошта» адвокату Індюковій Т. від 16.05.2025 року за вих.1.30.002.-18436-25 довідка, складена представником ПВПЗ 94 Дніпропетровської Синьогою Ю.І. від 28.03.2025 року щодо рекомендаційного листа №49 5 (ПВПЗ 94 Синельникове) не має юридичної сили.

У той же час суд бере до уваги, що представник відповідача у судовому засіданні підтвердила, що з ОСОБА_2 примусово не стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 . Іншими словами відсутнє виконавче провадження щодо стягнення цих аліментів.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення це завершальна стадія судового провадження у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 27.01.2010 № 3рп/2010 (справа № 1-7/2010) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Крім того, у свої постанові від 19.05.2021 року Верховний Суд у справі №2-1316/285/11 зробив висновок, що «сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

Враховуючи те, що виконавчий лист у справі №191/2505/24 щодо стягнення аліментів відсутній у стягувача та органі державної виконавчої служби, для забезпечення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, при цьому не виконується з підстав, незалежних від стягувача та не може бути виконане в зв`язку із втратою виконавчого документа, строк для пред`явлення його до виконання не закінчився, суд вважає за можливе видати дублікат вищевказаного виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як це необхідно для забезпечення інтересів дитини, яка навчається і, відповідно, не має можливості забезпечувати себе матеріально. Крім того, тягар забезпечення матеріального утримання дитини не повинен лягати лише на матір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 260, 261, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

задовольнити заяву ОСОБА_1 .

Видати стягувачу ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа на виконання рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.09.2025 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 27.07.2006 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 04.06.2024 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Повна ухвала складена 02.06.2025 року.

Суддя О.І. Окладнікова