Справа № 530/2061/14-ц
Номер провадження 6/530/1/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ситник О.В.,

за участю секретаря Стрілець Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа № 530/2061/14-ц по цивільній справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією №004-16506-190413 від 19.04.2013 року та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Зіньківського районного суду Полтавської області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 530/2061/14-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В своїй заяві заявник просить видати дублікат виконавчого листа у вищезазначеній цивільній справі № 530/2061/14-ц, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором для пред`явлення до виконання.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області у цивільній справі № 530/2061/14-ц, від 13 травня 2019 року було замінено стягувача АТ «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів», а також те, що ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 06 березня 2024 рокуу цій же справі визнано такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитною лінією та судового збору за номером 530/2061/14-ц, які помилково були видані 11.10.2019 року Зіньківського районного суду Полтавської області на виконання ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 травня 2019 рокуу цій же справі, так-як раніше в травні 2017 року Зіньківським районним судом вже були видані виконавчі листи, які були направлені представникові ПАТ «Дельта Банк».

Заявник зазначає, що при укладенні Договору про відступлення права вимоги за кредитним договором між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК`ЄАПБ» вказані виконавчі листи №530/2061/14-ц видані Зіньківським районним судом в травні 2017 року, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не передавались до ТОВ «ФК`ЄАПБ», до примусового виконання в органи виконавчої служби не пред`являлись і їх місцезнаходження невідоме, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на звернення судового рішення до виконання.

На думку заявника стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, що заявник вважає підставою для поновлення йому строку для пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання та видачі дублікатів виконавчих листів.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник заявника просив розгляд справи проводити без його участі. Представник боржника адвокат Зінченко Г.В. 11.12.2024 надав до суду заперечення та просив розгляд справи проводити без його та боржника участі.

Вивчивши заяву про видачу дубліката виконавчого листа, перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області у цивільній справі № 530/2061/14-ц, від 13 травня 2019 року було замінено стягувача АТ «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів», а також те, що ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 06 березня 2024 рокуу цій же справі визнано такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитною лінією та судового збору за номером 530/2061/14-ц, які помилково були видані 11.10.2019 року Зіньківського районного суду Полтавської області на виконання ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 травня 2019 рокуу цій же справі, так-як раніше в травні 2017 року Зіньківським районним судом вже були видані виконавчі листи, які були направлені представникові ПАТ «Дельта Банк».

Заявник зазначає, що при укладенні Договору про відступлення права вимоги за кредитним договором між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК`ЄАПБ» вказані виконавчі листи №530/2061/14-ц видані Зіньківським районним судом в травні 2017 року, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не передавались до ТОВ «ФК`ЄАПБ», до примусового виконання в органи виконавчої служби не пред`являлись і їх місцезнаходження невідоме, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на звернення судового рішення до виконання.

Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Відповідно достатті129-1Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 2 статті 368 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції 18.03.2004 року до 15.12.2017 року) встановлено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно частини першої, третьої статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

Як вказано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) сформульовано правовий висновок щодо можливості відмови у видачі дубліката виконавчого листа з огляду на відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання: приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення» ЦПК України, не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби не свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В даному випадку рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 05.01.2015 року у цивільній справі №530/2061/14-ц, за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією, позов ПАТ «Дельта Банк» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 52425,00 грн. та судовий збір в розмірі 524,25 грн.

Рішення набрало законної сили 31.01.2015 року.

На виконання вказаного рішення Зіньківського районного суду Полтавської області в травні 2017 рорку було видано два виконавчі листи представникові ПАТ «Дельта Банк» за його заявою.

Відповідно Закону виконавчий документ може бути пред`яввлений до примусового виконання протягом трьох років з моменту набрання судовим рішенням законної сили, таким чином встановлений Законом трьохрічний строк пред`явлення виконавчих листів до виконання розпочався 01.02.2015 року і закінчився 31.01.2018 року.

До моменту закінчення встановленого Законом трирічного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання в період з травня 2017 року по 31 січня 2018 року, виконавчі листи до примусового виконання стягувачем не пред`являлись і виконавче провадження по їх примусовому виконанню не відкривалось.

На підставі Договору про відступлення прав вимоги №194/к від 09 листопада 2018 року Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було відступлено право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором від 19 квітня 2013р. №004-16506-190413, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанція «Європейська агенція з повернення боргів».

Таким чином строк пред`явлення виконавчих листів виданих у травні 2017 року на виконання рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 05.01.2015 року у цивільній справі №530/2061/14-ц, закінчився 31.01.2018 року, а відступлення права вимоги відбулось 09.11.2018 року тобто вже після закінчення цього строку через 9 місяців.

Відповідно частини 1, ст.. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У розумінні статті 262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу строків встановлених Законом або договором.

Відповідно частини 1, ст.. 519 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

26 жовтня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №2-846/08, провадження № 61-16235св21 (ЄДРСРУ №106988884) досліджував питання щодо заміни сторони виконавчого провадження або стягувача у виконавчому документі.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою, другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні приписи містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII.

За змістом статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197цс21 дійшла висновку про те, що враховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197цс21 зазначила, що стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», п.1 ч.2 ст. 26 Закону №606-Х1У), Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість штучно збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнути законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого часу. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права».

Вказана позиція підтримана 19 жовтня 2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 2-1105/10, провадження № 61-19386св21 (ЄДРСРУ № 106940349).

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області 13.05.2019 року було замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» по виконанню виконавчого листа №530/2061/14-ц, виданого в травні 2017 року на виконання рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 05.01.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №004-16506-190413 від 19 квітня 2013р. на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів».

У розумінні ст. 258 ЦПК України ухвала Зіньківського районного суду Полтавської області від 13.05.2019 року у цивільній справі №530/2061/14-ц, є постановленою судом ухвалою з процедурних питань, якою вирішувалось питання заміни сторони стягувача на його правонаступника і Законом взагалі не передбачено можливості видачі судом виконавчих листів на виконання постановлених судом ухвал з процедурних питаньсуду пов`язаних з рухом справи в суді першої інстанції.

А тому та обставина, що ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 06 березня 2024 рокувизнано такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитною лінією та судового збору за номером 530/2061/14-ц, які помилково були видані 11.10.2019 року Зіньківським районним судом Полтавської області на виконання ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 травня 2019 року, ніяким чином не можуть впливати на строк пред`явлення до виконання виконавчих листів виданих у травні 2017 року.

Із вищезазначеного слідує, що на підставі Договору про відступлення прав вимоги №194/к від 09 листопада 2018 року Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було відступлено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанція «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до ОСОБА_1 по Кредитному договором від 19 квітня 2013р. №004-16506-190413, за виконавчими листами виданиими у травні 2017 року на виконання рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 05.01.2015 року у цивільній справі №530/2061/14-ц, строк пред`явлення яких до виконання закінчився 31.01.2018 року.

Таким чином в силу Закону у разі заміни стягувача у виконавчому документі до нового стягувача переходять права первісного стягувача в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, заміна сторони стягувача не змінює порядку обчислення та перебігу строків встановлених Законом для пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання, а за недійсність переданої вимоги первісний стягувач відповідає перед новим стягувачем.

Доказів поважності причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання первісним стягувачем (Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк») новий стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанція «Європейська агенція з повернення боргів» до своєї заяви не надав і в матеріалах справи такі докази відсутні, також до своєї заяви заявником не надано доказів втрати виконавчих листів, а саме по собі твердження заявника про втрату виконавчих листі і про те, що первісний стягувач їх йому не передавав, також нічим не підтверджено, так-як новий стягував не надав до своєї заяви підписаного сторонами акту приймання передачі з переліком документів переданих від первісного стягувача новому стягувачу.

За таких обставин, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейськаагенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258,260,261, п.п.17.4 п. 17 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа № 530/2061/14-ц по цивільній справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією №004-16506-190413 від 19.04.2013 року та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

СуддяО. В. Ситник