Справа № 645/1014/24
Провадження № 2/645/130/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 р. м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Федорова О.В.

за участю секретаря судового засідання Федоровської Д.І.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Немишлянського районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом:

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

ОСОБА_4

про встановлення факту не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживала постійно із спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , та вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позову вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який було зареєстровано на ім`я її чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте за життя залишив заповіт, за яким все своє майно заповів своїй дружині ОСОБА_5 . Вказаний заповіт є останнім і не скасованим. ОСОБА_5 24.02.2015 року звернулась до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, таким чином спадщину прийняла, але свідоцтво про право на спадщину не отримала. Єдиним власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за життя була ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 рідний брат померлої ОСОБА_7 взяв на себе всі турботи з приводу поховання сестри, а також звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідачка ОСОБА_3 є рідною онукою спадкодавця ОСОБА_3 . ЇЇ батько ОСОБА_8 рідний син спадкодавця, помер раніше - ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 07.03.2023 року ОСОБА_3 є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.07.2018 року. Таким чином, при оформленні спадщини після померлої ОСОБА_5 реєстрація місця проживання відповідачки ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем для нотаріуса підтверджує факт прийняття останньою спадщини, та при цьому відповідачка ОСОБА_3 усунула від спадкування ОСОБА_7 . 07.12.2023 року нотаріус відмовив ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті померлої ОСОБА_5 . 26.02.2024 року ОСОБА_7 звернувся до Немишлянського районного суду м. Харкова із позовом про встановлення факту не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не прийняття спадщини, вказуючи, що відомості про реєстрацію відповідачки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , не підтверджують факту проживання останньою за цією адресою, оскільки ОСОБА_3 орієнтовно 01.05.2018 року виїхала до РФ на навчання та після виїзду до України не поверталась. Перебуваючи в Україні відповідачка ОСОБА_5 фактично постійно проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 просив суд, встановити факт не проживання відповідачки ОСОБА_3 разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, оскільки це мало юридичне значення, для реалізації його спадкових прав, та в інший спосіб довести вищевказані факт не є можливим. ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач ОСОБА_7 помер, у зв`язку із чим у справі замінено сторону позивача ОСОБА_7 на його правонаступника ОСОБА_2 .

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.02.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.03.2024 року задоволено клопотання сторони позивача та витребувано докази з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, а також матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6

22.04.2024 року до суду надійшла засвідчена копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (вх. № 8110).

03.05.2025 року до суду надійшла засвідчена копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (вх. №8952).

10.05.2024 року до суду надійшла відповідь з Державної прикордонної служби України (вх. ЕП-1556).

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.05.2024 року зупинено провадження по справі до вступу спадкоємців у спадкові права та залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.11.2024 року поновлено провадження по справі.

16.12.2024 року до суду надійшла засвідчена копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2024 року замінено сторону позивача ОСОБА_7 на його правонаступника ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про встановлення факту не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не прийняття спадщини.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.03.2025 року закрито підготовче судове засідання по справі.

Представник позивача адвокат Воробйов В.В. в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в призначені судові засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, а саме шляхом направлення судових повісток та опублікуванням оголошення на офіційному сайті "Судова влада України". Судові повістки були повернуті на адресу суду з відміткою відділення УДППЗ "Укрпошта" - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Про причини своєї неявки відповідачка суд не повідомила, відзив на позовну заяву, відповідно до приписів ст. 178 ЦПК України, не подала, ніяких клопотань на адресу суду не направляла

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до п.п. 2 та 7 ч. 2 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 3 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В даному випадку відповідачка вважається такою, що належним чином повідомлена про дату судового розгляду справи, враховуючи наявні в матеріалах справи довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки "адресат відсутній за вказаною адресою". Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23).

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_4 від 26.12.2024 року (вх. №28283) про розгляд справи без її участі та визнання позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, судом встановлені наступні фактичні обставини.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим в м. Харкові, актовий запис про народження №1252/7446 від 02.12.1948 року /а.с. 13/.

Відповідно до копії Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 04.09.1970 року, ОСОБА_6 , 1944 року народження, та ОСОБА_10 , 1948 року народження, уклали шлюб 04.09.1970 року, актовий запис № 5404. Після укладення шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на " ОСОБА_11 " /а.с. 14/.

Від шлюбу у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 народився син - ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № НОМЕР_2 , виданим в Палаці новороджених в м. Харкові 14.03.1972 року /а.с. 21/.

20.10.1998 року ОСОБА_6 було придбано будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомості №2-203 від 20.10.1998 року укладеного на Харківській товарній біржі /а.с. 15/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №2166 від 06.02.2015 року та видано свідоцтво про смерть Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 06.02.2015 року серії НОМЕР_3 /а.с. 16/.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що зроблено відповідний актовий запис №6841 від 11.05.2020 року та видано свідоцтво про смерть Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.05.2020 року серії НОМЕР_4 /а.с. 18/.

За життя ОСОБА_6 залишив заповіт від 28.02.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Полехіною А.М. та зареєстрований в реєстрі за №780, відповідно до якого, на випадок своєї смерті все своє майно, на день смерті заповів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 17/.

Так, із матеріалів спадкової справи №155/2015, заведеної після смерті ОСОБА_6 вбачається, що 24.02.2015 року ОСОБА_5 звернулась до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини /а.с. 68/.

Проте, як вбачається із матеріалів спадкової справи свідоцтво про право на спадщину, зокрема на буд. АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 не отримала.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 213 від 03.02.2023 року та видано свідоцтво про смерть Новобоварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.02.2023 року серії НОМЕР_5 /а.с. 12/.

ОСОБА_7 є братом ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським РАЦС м. Харкова, актовий запис про народження №190 від 06.02.1951 року /а.с. 11/.

ОСОБА_7 надано до матеріалів справи копію договору-замовлення №000113 на організацію поховання ОСОБА_5 та рахунок-оплату /а.с. 38-39/ на підтвердження організації поховання спадкодавиці.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_7 звернувся до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Галіщевої П.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті його рідної сестри ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Харкові /а.с. 83/.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2023 року №279/02-31, приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Галіщевої О.А., ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_5 заповіту не залишила, рідні брати та сестри відносяться до другої черги спадкування. Фактично прийняла спадщину (була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем) онука спадкоємця ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем першої черги. Крім того, договір купівлі-продажу житлового будинку, який посвідчений 20.10.1998 року Харківською товарною біржею, проте він нотаріально не посвідчений /25/.

26.02.2024 року ОСОБА_7 , у зв`язку із відмовою у вчиненні нотаріальних дій звернувся до суду із позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на те, що онука спадкодавиці ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , яка вважається такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки зареєстрована із спадкодавицею ОСОБА_5 за однією адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації не проживала та приблизно з 01.08.2018 року виїхала до РФ на навчання та по теперішній час не повернулась, а отже не може вважатися такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , помер, про що зроблено відповідний актовий запис № 6075 від 11.05.2024 року та видано свідоцтво про смерть Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.05.2024 року серії НОМЕР_6 /а.с. 155/.

За життя ОСОБА_7 залишив заповіт від 28.04.2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Галіщевою О.А. та зареєстрований в реєстрі за №204, відповідно до якого на випадок своєї смерті все належне йому майно заповів своїй дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 /а.с. 156/.

Так, із матеріалів спадкової справи №29/2024, заведеної після смерті ОСОБА_7 вбачається, що 24.05.2024 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Галіщеовї О.І. із заявою про прийняття спадщини /а.с. 124/. Інші особи від прийняття спадщини відмовились /а.с. 125/

Відповідно до положень статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, ОСОБА_2 , замінила ОСОБА_7 в якості його правонаступника в розгляді даної справи про встановлення факту не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не прийняття спадщини.

Так, судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 04.12.2002 року відділом актів громадянського стану Московського районного управління юстиції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №1291 /а.с. 20/.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 є онукою спадкодавці ОСОБА_5 .

Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_1 , прописаними в ній значаться: ОСОБА_6 з 05.11.2002 року, ОСОБА_5 з 05.01.1999 року, ОСОБА_8 з 05.01.1999 року та ОСОБА_3 /а.с. 33-36/.

Відповідно до Довідки Фрунзенської районної ради від 03.06.2004 року про склад сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , прописані та мешкають: ОСОБА_6 , 1944 року народження, ОСОБА_5 , 1948 року народження (дружина) та ОСОБА_8 , 1972 року народження (син /а.с. 27/.

Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 07.03.2023 року з Реєстру територіальної громади м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Турбінна, буд. 6, зареєстровані ОСОБА_3 з 11.07.2018 року та ОСОБА_5 /а.с. 23/.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 28.02.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.07.2018 року зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 44/.

Відповідно до копії Довідки ДП "Харківське управління спеціалізованих і монтажних робіт ВАТ "Теплоенергомонтаж" від 20.04.2004 року № 186 наданій ОСОБА_9 , ОСОБА_9 проживає та зареєстрована постійно за адресою: АДРЕСА_3 . Її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з нею за вказаною адресою без реєстрації /а.с. 37/

Відповідно до копії Довідки №273 від 13.09.2021 року, виданої ОСОБА_3 , ДБПОЗ Ростовської області "Ростовський технологічний технікум сервісу", остання навчається в ДБПОЗ Ростовської області "Ростовський технологічний технікум сервісу" з 02.09.2019 року, строк навчання 2 роки 10 місяців по 30.06.2022 року включно /а.с. 26/.

Суд не приймає до уваги надану стороною позивача копію довідки ДП "Харківське управління спеціалізованих і монтажних робіт ВАТ "Теплоенергомонтаж" від 20.04.2004 року № 186 та копію Довідки ДБПОЗ Ростовської області "Ростовський технологічний технікум сервісу" №273 від 13.09.2021 року, оскільки представником позивача не зазначено про походження вказаних доказів та яким чином вони були отримані.

Разом з тим, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 25.03.2024 року Державною прикордонною службою України надано відповідь №7315 від 22.04.2024 року за період з 08.11.2017 року по 09.05.2024 року, згідно якої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.08.2018 року виїхала до РФ через пункт пропуску "Гоптівка". Дані про повернення на територію України ОСОБА_13 у вказаній довідці відсутні /а.с. 94/.

Крім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 , пояснила суду, що вона та спадкодавиця ОСОБА_5 були сусідами. Свідок зазначила, що знала, що в ОСОБА_5 є син, проте вона не знала, що в нього є дитина, спадкодавиця про це ніколи не розповідала. Також свідок вказала, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживали ОСОБА_5 , її чоловік та син, про онуку вона не знала та ніколи не бачила. До ОСОБА_5 заходила рідко, приблизно 1 раз на рік, та на її похованні не була.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 , яка є донькою позивачки ОСОБА_2 , пояснила суду, що спадкодавиця ОСОБА_5 була її бабусею. Також, свідок вказала, що за адресою: АДРЕСА_1 , мешкала ОСОБА_5 , з чоловіком та сином, чи мешкала там дружина сина та її донька свідок не пам`ятає, на момент смерті ОСОБА_5 мешкала одна. Її онуку ОСОБА_3 свідок ніколи не бачила, з бабусею вона не проживала, де вона мешкала свідку не відомо. Також свідок вказала, що на похованні бабусі не була присутня, оскільки почалася війна та вона поїхала.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 пояснила суду, що родину ОСОБА_11 знала давно, вони були сусідами через вулицю. За адресою: АДРЕСА_1 , проживала спадкодавиця ОСОБА_5 , її чоловік та син, потім чоловік та син вони померли, та ОСОБА_5 мешкала сама. Свідок вказала, що знала, що син спадкодавиця був одружений та що в нього є донька, проте ніколи доньку не бачила, де вона мешкала їй не відомо.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 пояснила суду, що спадкодавицю ОСОБА_5 знає давно, також знає, що в неї був чоловік та син, але свідок не була з ними знайома. Проте, що у сина спадкодавиця була дружина та донька не знала, онуку спадкодавці ніколи не бачила.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з п. 3.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо).

Відповідачка ОСОБА_18 на день смерті ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою спадкодавиці, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується зібраними по справі доказами.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2023 року №279/02-31, приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Галіщевої О.А., однією із причин відмови стороні позивача у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавиці ОСОБА_5 є відсутність заповіту, рідні брати та сестри відносяться до другої черги спадкування. Фактично прийняла спадщину (була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем) онука спадкоємця ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем першої черги /а.с. 25/.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Дослідженими судом доказами, зокрема показаннями свідків та відповіддю за №7315 від 22.04.2024 року з Державної прикордонної служби, підтверджено факт постійного не проживання ОСОБА_18 за місцем своєї реєстрації протягом тривалого часу у зв`язку із перетином в серпні 2018 року державного кордону України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, оскільки в ході розгляду даної справи знайшов своє підтвердження належними та допустимими доказами факт того, що відповідачка ОСОБА_3 12.08.2018 році виїхала за межі території України та в зворотному напрямку не повернулась, суд вважає, що позовна вимога про встановлення факту не проживання ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 зі спадкодавицею ОСОБА_5 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 , на момент її смерті підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про визнання ОСОБА_18 такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною першою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частиною 1 статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Отже, позивачка ОСОБА_2 має право на спадкування за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_5 як спадкоємець 2 черги.

Відповідачка ОСОБА_3 має право на спадкування за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_5 як спадкоємець 1 черги.

Виникнення у ОСОБА_2 права на спадкування за законом, залежить від дій спадкоємиці попередньої черги ОСОБА_3 та, лише у разі відмови її від спадщини, неприйняття нею спадщини або позбавлення права на спадщину, робить названу особу учасником спадкових правовідносин, які, як правило, базуються на родинних стосункам спадкодавця і спадкоємця.

Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання тим процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Під час розгляду справи, встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 виїхала за межі України в 2018 року, тобто до смерті спадкодавиці ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 , та до часу відкриття спадщини, сторона позивача в судовому засіданні вказала, що зв`язку з відповідачкою не підтримує та про смерть ОСОБА_5 відповідачку не повідомляла та стороні позивача не відомо чи обізнана відповідачка про смерть спадкодавиці ОСОБА_5 та відкриття спадщини.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно з яким у зв`язку з воєнною агресію Російської Федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений. Тож, в Україні продовжує діяти воєнний стан, що також може свідчити про неспроможність відповідачки через вказані обставини скористатися своїм правом на прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 ..

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, враховуючи, що рішення в цій частині може вплинути та обмежити права відповідачки ОСОБА_3 , суд відмовляє в задоволенні позову в частині визнання відповідачки такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки під час розгляду даної справи не знайшов підтвердження належними та допустимими доказами факт того, що ОСОБА_3 обізнана про відкриття спадщини, не прийняла спадщину чи відмовилась від спадщини.

Також, суд зазначає, що не дає оцінки по суті позовних вимог відносно другого відповідача ОСОБА_4 , оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позовні вимоги до неї фактично не пред`явлені.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 81, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не прийняття спадщини - задовольнити частково.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживала постійно разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 , на момент її смерті.

В частині позовних вимог про встановлення юридичного факту того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 , - відмовити у задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

позивачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

відповідачка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідачка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено та підписано 24.06.2025 року.

Суддя О.В. Федорова