Єдиний унікальний номер 341/847/25
Номер провадження 2/341/524/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

20 червня 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Гаполяка Т.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 8 221 гривень 28 копійок матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної 10 000 гривень моральної шкоди, , вирішити питання розподілу судових витрат, стягнувши 5 000 гривень витрати за надання правничої допомоги адвоката

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 липня 2024 року о 20 год. 00 хв. по вул. Львівська в с. Задністрянське Івано-Франківської обл. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Mitsubishi Pajero Sport д.н.з. НОМЕР_1 , який належить відповідачу та ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_4 . В результаті ДТП належний позивачу автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

03 грудня 2024 року відносно ОСОБА_2 винесено постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області по справі 341/1504/24 за статтею 124, частиною 1 статті 130 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Постанова суду набрала законної сили 14 грудня 2024 року.

Цивільно-правова відповідальність власника (користувача) автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Автомобіль не підлягає відновленню. Висновком експерта від 20 серпня 2024 року встановлено вартість ремонту 32185 гривень 61 копійка.

В подальшому страхова компанія виплатила позивачу 23 964 гривні 33 копійки.

Різниця у збитках позивачу складає 8 221 гривень 28 копійок.

При зверненні позивача до страхової компанії йому було повідомлено, що різниця у вартості ремонту та страхових виплатах полягає в тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже різниця в понесених витратах підлягає стягненню саме з відповідача, як безпосередньо винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач зазначає, що відповідач заподіяв йому як моральну так і матеріальну шкоду. Протягом тривалого часу йому та його родині було завдано емоційні та душевні страждання.

Розмір заподіяної позивачеві моральної шкоди визначити важко, він оцінив її у 10 000 гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести позивачеві. Відповідач не намагався домовитися про виплату відшкодування, не вибачився за скоєне та не цікавився станом здоров`я ОСОБА_1 .

В судове засідання належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи позивач представника не скерував. Представником Денисом Т.Д. скеровано клопотання про розгляд справи без участі представника та позивача. Не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач, в силу статті 128 ЦПК України, належно повідомлений про час та місце розгляду справи. В судове засідання, призначене 19 червня 2025 року не з`явився. Відзиву на позов не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК Україниу зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 5).

16 липня 2024 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_2 керуючи вантажним автомобілем марки Mitsubishi Pajero Sport д.н.з. НОМЕР_1 на вул. Львівська, с. Задністрянське Івано-Франківської області під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу контролювати автомобіль та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , яка рухалася з м. Бурштина. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року провадження у справі закрито у зв`язку з спливом строків накладення адміністративного стягнення (а.с.23-24).

За результатами проведеної фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 на замовлення позивача ОСОБА_1 оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 оціночна вартість матеріального збитку становить 79 2726 грн 93 коп. (а.с. 6-14).

ПАТ «Страховою компанією «ПЗУ Україна» здійснено розрахунок страхового відшкодування. При розрахунку брались наступні вихідні дані. Дійсна вартість ТЗ розмір збитку 32185 грн. 61 коп. Вартість відновлюваного ремонту КТЗ 98 716 грн 53 коп, вартість відновлюваного ремонту КТЗ з урахуванням зносу 79 726 грн 93 коп., вартість нормо-години робіт (середньо регіональна): ремонтні роботи 550 грн 00 коп., малярні роботи 650 грн 00 коп. (а.с.6-14).

Згідно виписки по картці/рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC2 від 16.04.2018 року за період 30.08.2024 року-30.08.2024 року, страхова компанія «PZU Ukraina» Strak ОСОБА_1 були перераховані кошти в розмірі 23 964 грн 33 коп. (а.с.21).

3.Норми матеріального права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи наявність клопотання сторін про розгляд справи у їх відсутності суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, представників сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення Цивільного кодексу України, факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу),така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно із статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV(стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV(стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

При цьому в Законі №1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу.

Так, відповідно до статті 29 Законі №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Такий розрахунок здійснюється згідно з «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Відповідно до п.1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування.

З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди.

Страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Крім того, як передбачено статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.

В постанові Верховного суду у справі №522/15636/16-ц від 11 грудня 2019 року, констатовано правильність висновку про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплачених страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 у справі № 6-691цс15).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик, в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливо за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також в випадку, коли страховик має право регресу до особи, застрахував свою відповідальність.

У відповідності до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини 1 пункту 2 частини 2 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує доведену у встановленому порядку вину ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Суд бере до уваги те, що позивач просить стягнути моральну шкоду, яка не охоплюється страховим відшкодуванням, оскільки не стосується шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого (згідно з статтею 23 Закону № 1961-IV) та не належить до шкоди, заподіяної майну (згідно з статтею 28 Закону № 1961-IV). Тому відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, яка полягає в його моральних стражданнях та інших немайнових втратах через спричинене з вини страхувальника ДТП, має бути співмірно компенсована останнім.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із того, що негативні наслідки, завдані позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16 липня 2024 року, призвели до порушення звичного укладу життя позивача ОСОБА_1 , такий протягом тривалого часу перебував без засобу для пересування, останній зазнав емоційного болю та страждань.

Викладені вище обставини безумовно потягнули за собою заподіяння позивачу моральної шкоди, яка полягає у порушенні звичного способу життя, останній змушений пересуватись без автомобіля, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, у фізичному та психологічному болі та стражданнях, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

На підставі викладеного та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, з урахуванням вимог розумності та справедливості суд вважає, що на користь позивача ОСОБА_1 до відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 , грошової суми в розмірі 10000,00 грн. Такий розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди суд вважає розумним та співмірним з моральними стражданнями, які заподіяні позивачу.

Суд також врахував правову позицію Верховного Суду висловленої у постанові ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі за № 752/17832/14-ц, а саме, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог.

У зв`язку з чим з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у дохід держави, враховуючи задоволення вимоги немайнового характеру, у розмірі 1211 гривень 20 копійок (базова ставка 2025 року) та витрати пов`язані на правову допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, суд вважає виконаним свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259, частини 5 статті 268 ЦПК України відклав складення повного рішення суду на строк не більше як п`ять днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України підписав рішення без його проголошення.

Керуючись стаття 10, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :

- 8 221 (вісім тисяч двісті двадцять одну) гривню 28 копійок матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

- 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

- 5 000 (п`ять тисяч) гривень витрати понесені на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_2 .

СуддяТарас ГАПОЛЯК