ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1083/25 Справа № 204/4447/24 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
УХВАЛА

18 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участі секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.

розглянувши питання про самовідвід колегії суддів у складі: головуючого судді - Агєєва Олександра Володимировича, суддів: Космачевської Тетяни Вікторівни, Халаджи Ольги Володимирівни у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 жовтня 2024 року про виправлення описок у рішенні суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Управління-служба у справах дітей Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визнання права власності на квартиру та стягнення різниці вартості квартир, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Управління-служба у справах дітей Адміністрації АНД- району ДМР про визнання права власності на квартиру та стягнення різниці вартості квартир - відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу справ від 21 травня 2025 року цивільна справа №204/4447/24 розподілена колегії суддів: суддя-доповідач Агєєв О.В., судді: Космачевська Т.В., Халаджи О.В.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 травня 2025 року вищевказану справу прийнято до свого провадження та призначено до апеляційного розгляду на 18 червня 2025 року на 15 годину 10 хвилин.

10 червня 2025 року ОСОБА_1 подав до Дніпровського апеляційного суду заяву про відвід колегії суддів: суддя-доповідач Агєєв О.В., судді: Космачевська Т.В., Халаджи О.В. у справі №204/4447/24, провадження №22-ц/803/751/25 та №22-ц/803/1083/25 відповідно, з посиланням на сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів під час розгляду справи 204/3370/21, що свідчить про наявність підстав для відводу від розгляду даної цивільної справи з урахуванням вимог ст.36 ЦПК України.

Заява про відвід колегії суддів мотивована тим, що судовою колегією під час апеляційного перегляду справи порушено принцип сумлінності та висновки Постанови КГС ВС від 13 лютого 2020 року у справі №910/4557/18.

Окрім цього зазначає, що колегія суддів не звернула увагу на неповноту запису судового засідання по справі, а саме в протоколі відсутній запис від 02 липня 2024 року, де розглядалися клопотання ОСОБА_1 , тобто Дніпровський апеляційний суд не виявив неповноту фіксації судового процесу і тому рішення у справі №204/4447/24 від 13 серпня 2024 року повинне переглядатись в повному обсязі з самого початку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2025 року відвід колегії суддів, заявлений ОСОБА_1 визнано необґрунтованим, справу передано до канцелярії суду для визначення судді в порядку встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Окрім цього, ухвалою судді Пищидою М.М. від 18 червня 2025 року у провадженні №22-ц/803/1083/25 відвід колегії суддів визнано не обґрунтованим і у його задоволенні відмовлено.

Дослідивши апеляційну скаргу та матеріали справи, суд, для забезпечення достатніх гарантій того, щоб виключити будь-який сумнів безсторонності або необ`єктивності, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, колегія суддів вважає за необхідне заявити самовідвід.

Частиною другою ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках присяжні, шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачено чіткий та виключний перелік підстав з яких може бути заявлено самовідвід, відвід судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частин 1, 2 ст.40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст.2 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції, та ст.2, ч.1 ст.8 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини, суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Cт. 56 Закону України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що «питання етики суддів визначаються Кодексом суддівської етики, що затверджується з`їздом суддів України.

Ст.15 Кодексу суддівської етики встановлює, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Такі самі вимоги до поведінки судді знайшли своє відображення в міжнародному документі, затвердженому Резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року (Бангалорські принципи діяльності судді).

Вони викладені у формі Цінностей і мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів. Вони мають використовуватися суддями як керівництво, а судовою системою - як основа для регламентації поведінки суддів.

Вони також покликані сприяти кращому розумінню й підтримці судової гілки влади з боку представників виконавчої та законодавчої влади, а також адвокатів і суспільства в цілому. Ці принципи передбачають відповідальність суддів за свою поведінку перед певними інституціями, заснованими з метою забезпечення дотримання судових стандартів, які самі є незалежними й неупередженими і покликані посилювати, а не применшувати значимість існуючих правових норм і правил поведінки, що зобов`язують суддів.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Самовідвід у даній справі заявляється з метою недопущення виникнення в учасників судового процесу будь-яких сумнівів щодо можливості необ`єктивного розгляду справи та ухвалення несправедливого рішення.

Беручи до уваги упереджене ставлення сторони по справі до колегії суддів, яке безпідставно сформувалось під час розгляду даної справи, з метою недопущення виникнення в учасників судового процесу будь-яких сумнівів щодо можливості необ`єктивного розгляду справи та ухвалення несправедливого рішення, щоб виключити будь-який сумнів безсторонності або необ`єктивності, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду при розгляді даної справи, колегія Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючого судді Агєєва О.В., суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В., вважає за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись Бангалорськими принципами поведінки суддів, ст.ст.36-41 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Самовідвід колегії у складі: головуючого судді Агєєва Олександра Володимировича, суддів: Космачевської Тетяни Вікторівни, Халаджи Ольги Володимирівни, у цивільній справі №204/4447/24 (апеляційне провадження №22-ц/803/1083/25) за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Управління-служба у справах дітей Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визнання права власності на квартиру та стягнення різниці вартості квартир - задовольнити.

Справу передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: