Справа № 932/1467/25
Провадження № 2/932/619/25
Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Малінова О.С., за участю секретаря судового засідання Стогнушенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (ЭДРПОУ 03337119) в інтересах якого діє представник позивача: Земляна Олена Миколаївна до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання,-
До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», в інтересах якого діє представник позивача: Земляна Олена Миколаївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.
Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 10 жовтня 2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шляхом їх передачі до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з 21 жовтня 2024 року.
Ухвалою суду від 20 березня 2025 року з метою правильного визначення підсудності справи, встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача для належного повідомлення його про судові засідання, було витребувано інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру інформацію щодо його місця перебування.
Згідно з Відповіддю №1114376 з Єдиного державного демографічного реєстру від 12.02.2025 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року відкрите провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, з 30 квітня 2025 року змінено найменування Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська на Шевченківський районний суд міста Дніпра.
Представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судові засідання 05 березня 2025 року, 02 квітня 2025 року, 05 травня 2025 року та 06 червня 2025 року не з`явився, будучі належним чином повідомленим про день та час розгляду справи шляхом надсилання повістки рекомендованими поштовими відправленнями у відповідності до вимог ч. 2 ст. 131 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем його постійного проживання (перебування), про що свідчать повернуті конверти з позначкою: «адресат відсутній за вказаною адресою» «за закінченням терміну зберігання», а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду міста Дніпра у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву до суду не подавав. Клопотання про відкладення розгляду справи або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції суду не подавав.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11 сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи не здійснювався.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що предметом господарської діяльності ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є зокрема, виробництво теплової енергії, надання послуг з забезпечення населення послугами теплопостачання, про що зазначено у п.4.1,п.4.2 у Статуті затвердженого головою Донецької обласної державної адміністрації № 424/5-24 від 25 червня 2024 року.
На ім`я ОСОБА_1 для оплати послуг із теплопостачання ОКП «Донецьктеплокомуненерго» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №390644620 від 13 серпня 2024 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .
Послуги з теплопостачання в період з 2020 року по 2024 рік відповідачем отримувалися, що підтверджено актами від 25 жовтня 2020 року, від 25 жовтня 2021 року, 01 листопада 2022 року, 01 листопада 2023 року про підключення житлового будинку до мережі (системи) центрального опалення (теплопостачання) (у зв`язку з початком опалюваного сезону) за адресою: АДРЕСА_1 .
Станом на день розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за отримані послуги з теплопостачання, як і не спростовано доводів позивача щодо проведеного розрахунку заборгованості позивача, зазначеного у позовній заяві.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які діяли на момент початку виникнення заборгованості (далі Правила №630), Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» (далі Правила №830) тощо.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Згідно з ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Пунктом другим частини першої статті 5 наведеного вище Закону визначено, що комунальними послугами є в тому числі послуги з постачання теплової енергії.
Відповідно до ст.ст. 19, 19-1 ЗУ «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-IV (далі Закон №2633-ІV) споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за спожиту (отриману) теплову енергію.
Пунктом 18 Правил №630 визначено порядок обліку та оплати послуг. Так, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання, за умови отримання ним відповідних послуг він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.
Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 у справі №334/2789/15-ц визначене, що ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.
Отже, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання, за умови отримання ним відповідних послуг він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.
Оскільки відомостей про те, що від відповідачів позивачеві подавалися будь-які заперечення та пропозиції щодо договірних відносин, судом не встановлено, слід вважати, що у спірний період між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку та положень ст. 11 ЦК України, що обумовило виникнення у відповідачів зобов`язання з оплати послуг з постачання теплової енергії на користь позивача.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року, який введено в дію 01 травня 2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.
Відповідно до ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з 1 травня 2019 року у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно надаються комунальні послуги у вигляді теплопостачання, якими фактично користуються відповідач та у зв`язку із своєчасною несплатою за надані послуги утворилась заборгованість, відповідач свої зобов`язання зі сплати комунальних послуг не виконав, у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості у примусовому порядку і це відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин, а тому, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
У відповідності до п. 4 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Оскільки позивачем при подачі позовної заяви були понесені витрати, пов`язані з розглядом справи, які складаються з поштових витрат, пов`язаних з поштовим відправленням кореспонденції 45,00 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 45,00 грн.
Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України сплачену суму судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 223, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», в інтересах якого діє представник позивача Земляна Олена Миколаївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя