Провадження № 4-с/333/17/25
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Прецевитого Геннадія Олександровича на дії приватного виконавця щодо оцінки майна та скасування звіту про оцінку майна, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян Меружан Оганесович, ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

23.05.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 в особі представника адвоката Працевитого Г.О. про визнання дій приватного виконавця протиправними, скасування результатів оцінки майна, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О., ОСОБА_2 .

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у приватного виконавця Коциняна М.О. перебуває зведене виконавче провадження № 69692736 з виконання виконавчого листа № 333/10146/24, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 25.03.2025 року, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 30.10.2016 року в сумі 8 015 357 (вісім мільйонів п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят сім) грн. 29 коп., яка складається: заборгованість по поверненню позики 3 072 000,00 грн.; заборгованість по процентам за період з 31.10.2016 року по 30.10.2021 року 4 608 000,00 грн.; інфляційні витрати за договором позики з 11.2021 року по 23.02.2023 року 335 357 грн. 29 коп.

В межах виконавчого провадження приватний виконавець наклав арешт на все майно ОСОБА_1 , в тому числі на нежитлове приміщення складу літ. Н, Н1-2, загальною площею 711,8 м.2, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Постановою приватного виконавця Коциняна М.О. від 03.04.2025 року у зведеному виконавчому провадженні № 69692736 було призначено суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , постановлено надати звіт про оцінку арештованого майна з питань визначення початкової вартості описаного та арештованого майна для подальшої її реалізації з електронного аукціону нежитлового приміщення складу літ. Н, Н1-2, загальною площею 711,8 м.2, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00). Відповідно до звіту про оцінку арештованого майна № 44/25 від 07.04.2025 року, початкова вартість нежитлового приміщення, складу літ. Н, Н1-2, загальною площею 711,8 м.2, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) складає 2 069 863,60 грн., без урахування ПДВ.

ОСОБА_1 не погоджуюється із вказаною оцінкою. Скаржник вважає, що оцінка майна, проведена суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 є суттєво заниженою, вважає, що оцінка нерухомого майна, складу проведена ФОП ОСОБА_3 більш відповідає дійсній ринковій вартості нерухомого майна. Крім того, вважає що під час здійснення оцінки використано лише один метод порівняльний. Загальна характеристика будівлі, складу не містить інформації про рік побудови, інженерне забезпечення, внутрішнє оздоблення, характеристику дверей та вікон. Звіт про оцінку взагалі не містить відомостей про внутрішній огляд складу. Внутрішній огляд складу дозволяє оцінити її фактичний технічний стан, зокрема, якість ремонту, стан інженерних комунікацій, рівень зношеності елементів оздоблення тощо. Без огляду ці важливі фактори можуть бути враховані лише поверхнево або взагалі не враховані. Стан приміщення є одним із чинників, що впливає на ринкову вартість складу. Ознайомлення з об`єктом оцінки полягає в дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та в особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки, тоді як замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці, на законних підставах, отримання ним (замовником) необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки. Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача цього майна, тобто як зовнішнього огляду, так і внутрішнього. Однак, оцінювачем ОСОБА_3 ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього не проводилось, за надання доступу до об`єкту нерухомості до скаржника не звертався ані приватний виконавець, ані стягувач, ані оцінювач.

Враховуючи викладене, скаржник просить суд:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О. щодо визначення вартості арештованого майна нежитлового приміщення, складу літ. Н, Н1-2, загальною площею 711,8 м.2, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ;

- визнати противоправним та скасувати звіт про оцінку арештованого майна № 44/25 від 07.04.2025 року щодо об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення, складу літ. Н, Н1-2, загальною площею 711,8 м.2, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), яке належить ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 23.05.2025 року за скаргою відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду, зобов`язано приватного виконавця Коциняна М.О. направити до суду належним чином завірену копію виконавчого провадження № 77704460 з виконання виконавчого листа № 333/10146/24.

30.05.2025 року до суду від приватного виконавця надійшло клопотання про розгляд скарги за його відсутності, проти її задоволення заперечує.

06.06.2025 року до суду від приватного виконавця Коциняна М.О. надійшли засвідчені копії зведеного виконавчого провадження № 69692736 на 430 аркушах.

19.06.2025 року на адресу суду надійшли заперечення від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О., в яких він зазначив, що вимоги скарги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки приватний виконавець вартість арештованого майна не визначав, а ініціював проведення оцінки майна, що є іншою процесуальною дією, принципово відмінною від визначення вартості арештованого майна приватним виконавцем.

У судове засідання скаржниу та її представник адвокат Працевитий Г.О. не з`явились, до суду надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, скаргу просять задовольнити в повному обсязі.

Приватний виконавець Коцинян М.О. у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, у задоволенні скарги відмовити, враховуючи його письмові заперечення.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань до суду не надано.

Дослідивши матеріали справи та наявній в ній письмові докази в тому числі копії матеріалів зведеного виконавчого провадження № 69692736, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною другою ст. 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судового рішення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997 року).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження під час проведення виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Отож, з наданих в обґрунтування скарги матеріалів, встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2025 року у справі № 333/10146/24 позов ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 30.10.2016 року в сумі 8 015 357 (вісім мільйонів п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят сім) грн. 29 коп., яка складається: заборгованість по поверненню позики 3 072 000,00 грн.; заборгованість по процентам за період з 31.10.2016 року по 30.10.2021 року 4 608 000,00 грн.; інфляційні витрати за договором позики з 11.2021 року по 23.02.2023 року 335 357 грн. 29 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 203 грн. 63 коп. Рішення суду набуло законної сили 25.03.2025 року.

25.03.2025 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя представнику позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 були видані виконавчі листи № 333/10146/24.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О. від 04.04.2025 року було відкрито виконавче провадження № 77705134 про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 30.10.2016 року в сумі 8 015 357 (вісім мільйонів п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят сім) грн. 29 коп., яка складається: заборгованість по поверненню позики 3 072 000,00 грн.; заборгованість по процентам за період з 31.10.2016 року по 30.10.2021 року 4 608 000,00 грн.; інфляційні витрати за договором позики з 11.2021 року по 23.02.2023 року 335 357 грн. 29 коп.

Того ж дня, приватним виконавцем Коциняном М.О. було відкрито провадження № 77704460 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на судовий збір в розмірі 1 203 грн. 63 коп.

Постановою приватного виконавця Коциняна М.О. від 04.04.2025 року були об`єднані виконавчі провадження № 77705134, № 77704460 у зведене виконавче провадження № 69692736.

Постановою приватного виконавця Коциняна М.О. від 04.04.2025 року у зведеному виконавчому провадженні № 69692736 було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 .

Постановою від 03.04.2025 року приватний виконавець Коцинян М.О. призначив суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_3 та зобов`язав його надати письмовий звіт щодо оцінки спірного нерухомого майна складу з питань визначення початкової вартості описаного майна, для подальшої її реалізації з електронних торгів. Попередив суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту.

Відповідно до звіту про оцінку арештованого майна № 44/25, складеного 07.04.2025 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , початкова (стартова) вартість об`єкта оцінки для реалізації його з публічних торгів, а саме: об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення, складу літ. Н, Н1-2, загальною площею 711,8 м.2, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), без врахування ПДВ.

09.04.2025 року приватним виконавцем Коциняном М.О. було направлено ОСОБА_1 повідомлення про результати оцінки арештованого майна, з додатком копії висновку про вартість зазначеного нерухомого майна, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень від 09.04.2025 року, відправлення № 055.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 449 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 451 ЦПК України).

Частиною другою ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

Частина перша ст. 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюютьсяЗаконом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У частинах першій-третій ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі, якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

Згідно із ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі Закон) процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до ст. 12 цього Закону.

У частині першій ст. 12 Закону встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом ст. 3 Закону оцінка майна це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до частин першої, третьої ст. 13 Закону рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим.

Таким чином, зазначеним Законом передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Отже, рецензування звіту з оцінки є законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, який в межах виконавчого провадження дозволяє швидко та ефективно захистити права боржника.

Тобто зазначений Закон передбачає, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Закон не позбавляє сторони (учасників) виконавчого провадження оскаржити результати оцінки арештованого майна у порядку, визначеному ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (Закон № 2658-ІІІ), або у порядку ч. 5 ст. 57 Закону № 1404-VIII.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із змісту звіту про вартість майна вбачається, що оцінювач здійснив оцінку на основі наданої замовником інформації та огляду об`єкта оцінки.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі № 914/881/17 викладено висновок про те, що чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України». Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі № 308/12150/16-ц викладено висновок про те, що право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України, у таких випадках виключається адміністративна юрисдикція. Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 року у справі № 821/197/18/4440/16.

У частині п`ятій ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Аналіз ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, зокрема і заявник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У постанові Тернопільського апеляційного суду від 08.01.2025 року у справі № 607/13854/15-ц, суд, який надавав оцінку спірним правовідносинам, виснував про наступне: «Доводи апеляційної скарги про те, що приватний виконавець у порушення вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» жодним чином не повідомив боржника про здійснену оцінку, колегія суддів вважає безпідставними, так як на 11 день після дати складання звіту про оцінку майна, а саме 23 вересня 2024 року скаржником було сформовано в системі «Електронний суд» скаргу на дії приватного виконавця щодо незгоди із його діями по проведенню оцінки майна боржника. Подання скарги у визначений законом строк свідчить про ознайомлення боржника із змістом висновку про оцінку майна та спростовує протилежні доводи апеляційної скарги».

Отож, дії приватного виконавця щодо оцінки майна відповідали положенням частин першої-третьої, п`ятої ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»; у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна, а відтак суд дійшов висновку про те, що вимоги скарги ОСОБА_1 у частині визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О. щодо визначення вартості арештованого майна нежитлового приміщення, складу літ. Н, Н1-2, загальною площею 711,8 м.2, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , в межах зведеного виконавчого провадження № 69692736, є безпідставними.

Щодо вимоги скарги ОСОБА_1 визнати противправним та скасувати звіт про оцінку арештованого майна № 44/25 від 07.04.2025 року щодо об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення, складу літ. Н, Н1-2, загальною площею 711,8 м.2, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), яке належить ОСОБА_1 , то судом встановлено, що за змістом висновку про вартість майна, діючи на підставі договору № 44/25 та Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності, виданого ФДМУ від 10.02.2021 року № 92/21, на замовлення приватного виконавця Коциняна М.О. здійснило оцінку (визначило ринкову вартість) належного боржнику ОСОБА_1 нежитлового приміщення, складу літ. Н, Н1-2, загальною площею 711,8 м.2, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), яке станом на 07.04.025 року складає 2 069 863 грн. 60 коп. Мета оцінки визначення початкової вартості майна з метою реалізації на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження. Оцінка виконана з урахуванням вимог Закону Укрїни «Про оцінку майна, майнових правта професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2021 року, Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року № 1440, методика оцінки майна затверджена постановою КМУ від 10.12.2013 року № 1891. Застосовано порівняльний підхід.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною третьою ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440 (далі Національний стандарт № 1), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національним стандартом № 1 (пункти 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року № 1442 (далі Національний стандарт № 2), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Частиною шостою ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 та з урахуванням Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з п. 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом із цим, відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Крім того, ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.12.2019 року у справі № 211/2171/15, від 01.10.2020 року у справі № 2-2394/10, від 15.10.2020 року у справі № 917/628/17.

У спірному звіті про вартість майна зазначено про те, що оцінка виконана на основі інформації, наданої замовником, огляду об`єкта оцінки, що узгоджується із п. 56 Національного стандарту № 1 та пунктами 1, 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У постанові Верховного Суду від 27.08.2020 року у справі № 295/11078/14-ц (провадження № 61-2646св19) зазначено, що відсутність даних про огляд об`єкта оцінки не є тією обставиною, з якою законодавство пов`язує можливість визнання протиправним і скасування звіту про оцінку майна. З цими висновками погодився Верховний Суд у постанові від 14.07.2022 року у справі № 753/4974/20.

Так, у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 711/650/13-ц зроблено висновок, що твердження скаржника, що зазначена в звіті вартість квартири не відповідає ринковій вартості, є припущенням та не обґрунтовується жодними доказами або визначеними критеріями. Скаржник не довів, а суд першої інстанції не встановив, яким чином та як саме проведення оцінки квартири без входження до неї впливає на результат проведення оцінки та на формування звіту про оцінку майна в цілому. Опис та арешт майна квартири без входження до неї можливий у разі недобросовісної поведінки боржника. Обставина, що приватний виконавець здійснив опис та арешт квартири без проникнення до неї, не є підставою для визнання його дій неправомірними, оскільки приватний виконавець здійснив опис та арешт майна без входження в квартиру не із власного недбальства, а в результаті недобросовісної поведінки боржника, який у цьому випадку діяв недобросовісно, не отримуючи надісланих на його адресу документів виконавчого провадження та тривалий час фактично ухиляючись від виконання рішення суду, внаслідок чого опис квартири проведений без огляду об`єкта.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі № 914/881/17 (провадження 18-18гс18) зроблено висновок, що чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ч. 1 ст. 12 Закону № 2658-III). Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. За змістом статей 12, 33 Закону № 2658-III звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Варто зазначити, що заявниця не надала суду належних доказів, передбачених Національним стандартом № 1, неякісної (недостовірної) оцінки арештованого майна викладеної у звіті № 44/25 від 07.04.2025 року, наявність в ньому недоліків та/або заниження вартості майна тощо.

Окрім того, у скарзі зазначено, що ОСОБА_1 замовила звіт про оцінку незалежного експерта, яким буде підтверджено факт заниження ціни її майна, проте на дату розгляду даної скарги звіт до суду не надано.

При вивченні матеріалів зведеного виконавчого провадження № 69692736 судом встановлено, що постанова про призначеня суб`єкта оціночної діяльності від 03.04.2025 року була у ВП № 76778096, де стягувачем є ОСОБА_5 (справа № 361/1892/20, справа № 362/1892/20), постанова про опис та арешт майна від 01.04.2025 року, ВП № 76778096, стягувач ОСОБА_5 , проте до суду ОСОБА_1 подано скаргу, де заінтересованою особою зазначено ОСОБА_2 , яка є стягувачем за виконавчими провадженнями № 77705134, № 77704460, що об`єднані у зведене ВП № 69692736. Виконавчі провадження відкрито лише 04.04.2025 року, тобто навіть після винесення постанова про призначеня суб`єкта оціночної діяльності (03.04.2025 року). Тобто, скаржник невірно зазначила стягувача.

Таким чином, суд, встановивши, що дії приватного виконавця щодо визначення вартості майна боржника були вчинені відповідно до вимог Закону, а визначення вартості цього майна було здійснено належним суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, дійшов висновку про відсутність підстав для визнання противоправним та скасування звіту про оцінку арештованого майна № 44/25 від 07.04.2025 року щодо об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення, складу літ. Н, Н1-2, загальною площею 711,8 м.2, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), яке належить ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259-261, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця щодо оцінки майна та скасування звіту про оцінку майна, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян Меружан Оганесович, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик