Справа № 342/416/25
Провадження № 22-ц/4808/893/25
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Кузнєцова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Паньків В.Д., заінтересовані особи Орган опіки та піклування Чернелицької селищної ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката Паньківа Василя Дмитровича на ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2025 року під головуванням судді Федів Л.М. в м. Городенка,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 через свого представника адвоката Паньківа В.Д. 23.04.2025 звернувся до Городенківського районного суду Івано-Франківської області із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_4 в житловому будинку проживає без реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Актом обстеження умов проживання від 15.04.2025 складеного та виданого Чернелицькою селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області стверджується, що ОСОБА_3 за час проживання в житловому будинку, що по АДРЕСА_1 постійно опікується над ОСОБА_4 , який є інвалідом з дитинства ІІ групи. Постійно забезпечує його продуктами харчування, одягом, медикаментами у разі потреби. За результатами обстеження умов проживання ОСОБА_4 комісія Чернелицького старостинського округу прийшла до висновку щодо необхідності над ним стороннього догляду.

Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рідний брат ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в період з 18.06.2011 зареєстрований та проживає в с.Острівчани Каменець-Подільського району Хмельницької області є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. У зв`язку із віддаленим місцем свого проживання та теж наявною групою інвалідності немає фізичної спроможності доглядати за своїм братом ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи з дитинства довічно, внаслідок психічного розладу та потребує постійного стороннього догляду. У заяві ОСОБА_3 зазначає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок психічного захворювання не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду, то його необхідно визнати недієздатним та призначити йому опікуна. ОСОБА_3 фінансово та матеріально забезпечений, має можливість дбати про ОСОБА_4 , створювати необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням. Вказав, що описані умови в акті обстеження від 15.04.2025 підтверджують їхнє спільне проживання, ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля того чи іншого майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги.

Просив суд визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 недієздатним та встановити над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку і призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його опікуном.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2025 року заяву ОСОБА_3 повернуто заявнику. Роз`яснено заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На вказану ухвалу ОСОБА_3 через свого представника адвоката Паньківа В.Д. подав апеляційну скаргу.

Зазначив, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам процесуального права. Судом першої інстанції не було належним чином досліджено всі обставини цієї справи, а тому винесена ухвала є передчасною та необґрунтованою.

Просив вказану ухвалу скасувати та передати справу для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції.

Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду сторони та їх представники не з`явилися.

Чернелицька селищна рада надіслала до апеляційного суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Представник апелянта направив до апеляційного суду заяву про розгляд справи без його участі.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, ураховуючи таке.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви ОСОБА_3 , суд виходив з того, що заявник не є членом сім`ї чи близьким родичем ОСОБА_4 в розумінні ст. 296 ЦПК України, а тому він не може подавати до суду заяву про визнання ОСОБА_4 недієздатним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Апеляційним судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 без реєстрації проживає в АДРЕСА_1 . За цією ж адресою проживає ОСОБА_4 , який відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 10 ААА №885468 від 10.06.2013 є інвалідом другої групи (а.с.10).

Відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України не визначають поняття близькі родичі та переліку таких осіб.

Згідно частини 1 статті 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

В подібних правовідносинах, які виникають між опікуном та підопічним, в тому числі який визнаний судом недієздатним, віднесено до близьких родичів лише батьків, дітей, братів, сестер, що вбачається з положень ч. 1 ст. 68 ЦК України, згідно якої опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички.

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999р. № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та не визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що заявник в цій справі - ОСОБА_3 є близьким родичем ОСОБА_4 , а тому не відноситься до суб`єктного складу осіб, які в силу ч.3 ст.296 ЦПК України наділені правом звертатися до суду із заявою про визнання ОСОБА_4 недієздатним.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірних висновків про застосування п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, оскільки в цьому випадку заявник не в праві подавати заяву про визнання особи недієздатною відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України лише на підставі факту спільного проживання з нею та фінансового забезпечення заявника. Відкриття провадження у справі за поданою заявою та зібрання відповідних доказів було б грубим порушенням норм процесуального права.

Подібні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 11.06.2019 у справі №130/2391/18 (провадження № 61-1307св19), від 20.01.2022 у справі №752/24219/20 (провадження № 61-16373св21).

Крім того, доводи апеляційної скарги щодо спільного проживання заявника з ОСОБА_4 за однією адресою та спільного побуту, що їх пов`язує є такими, що не створюють ознак наявності тісних родинних стосунків між ними, а тому відхиляються апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм права зводяться до незгоди апелянта з вказаними висновками суду першої інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі пояснення, що ОСОБА_4 є тестем заявника і тому наділений правом подавати таку заяву спростовується наступним.

Процесуальною правосуб`єктністю на подання заяви про визнання особи недієздатною наділені не всі родичі такої особи, а лише члени сім`ї, у тому числі близькі родичі (частина третя статті 296 ЦПК України). Близькі родичі це фактично особи, які мають особливі права та обов`язки через тісні стосунки між собою. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції та не містять підстав для скасування ухвали суду від 25.04.2025.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому її слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують її законності і обґрунтованості. Підстав для її скасування з наведених у скарзі мотивів не встановлено.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Паньківа Василя Дмитровича залишити без задоволення.

Ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову складено 11 червня 2025 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин