Віньковецький районний суд Хмельницької області
Провадження № 2/670/252/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року селище Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Голуб О.Є., ознайомившись із матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2025 відповідно до ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 08.01.2025 до Віньковецького районного суду Хмельницької області передано за підсудністю справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому представник позивача просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 26640 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 головуючим у справі суддею визначено Голуба О.Є.

Ухвалою суду від 26.05.2025 позовну заяву залишено без розгляду на надано позивачу десятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви.

02.06.2025 на адресу суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача Ларіонова К.О. про відкликання позовної заяви. Дана заява вмотивована тим, що відповідач сплатив кошти в якості погашення заборгованості по кредитному договору, а враховуючи, що на день подачі заяви провадження в справі не відкрито, а отже відсутній предмет спору між позивачем та відповідачем. А також просить повернути суму сплаченого судового збору.

Дослідивши зміст поданої заяви суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Згідно з ч. 6 ст. 185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Згідно із вимогами ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Беручи до уваги наведене вище, враховуючи, що представником позивача подано заяву про відкликання позовної заяви до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, що є його процесуальним правом, дана заява не суперечить вимогам закону, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, суд дійшов переконання про задоволення заяви позивача про повернення позовної заяви на підставі п.3 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Щодо клопотання про повернення сплаченого судового збору, слід зазначити таке.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Стаття 7 Закону України "Про судовий збір" містить вичерпний перелік підстав для повернення судового збору, а саме: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

У пункті 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 зазначено, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Дана позиція викладена також і в постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 760/30077/19 (провадження № 14-31цс23), як випливає з аналізу процесуального законодавства, немає підстав вважати, що судовий збір при передачі справи за підсудністю іншому суду повинен сплачуватися повторно на рахунок того суду, в якому справа розглядається фактично. Перерозподіл сплачених коштів може здійснювати ДСА України у визначеному нею порядку або в порядку, визначеному іншим компетентним органом держави. Судовий збір є сплаченим з моменту зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України, і суд, який отримав справу в разі її направлення за підсудністю, не має права вимагати повторної сплати судового збору за місцем розгляду справи. У такому разі остаточний розподіл судових витрат, зокрема й відшкодування стороні, на користь якої буде прийняте рішення по суті спору, здійснюватиме суд за результатами розгляду справи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що питання про розподіл, перерозподіл чи повернення судового збору має вирішувати суд установленої юрисдикції, у провадженні якого розглядається справа по суті.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 170/129/21, кошти судового збору, сплачені позивачем на рахунок певного суду, вважаючи, що справа підсудна саме цьому суду, не належать до коштів, які повертаються на підставі Порядку №787, за винятком випадків, коли судовий збір на рахунок суду, що передав справу за підсудністю до іншого суду, сплачено у більшому розмірі, а саме у розмірі, що перевищує розмір судового збору, встановленого законом. Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеного у постанові від 24 вересня 2018 року у справі № 805/168/18-а, що в разі передання справи до іншого суду за підсудністю судовий збір підлягає сплаті на рахунок того суду, який фактично розглядає справу, а повернення вже сплаченого судового збору здійснюється відповідно до абзацу 2 пункту 5 розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 № 787.

Як вбачається із долученої до позовної заяви платіжної інструкції № СЦ00018148 від 18.10.2024, позивачем при зверненні до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., призначення платежу 101, судовий збір, за позовом ТОВ Споживчий центр до ОСОБА_1 , Солом`янський районний суд міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 260, 261, 352-355 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути позивачу.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» з державного бюджету судовий збір, сплачений відповідно до платіжної інструкції №СЦ00018148 від 18.10.2024, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, надавач платіжних послуг отримувача Казначейство України, рахунок отримувача UA0026010, Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101; призначення платежу: 101, Судовий збір, за позовом ТОВ Споживчий центр до ОСОБА_1 Солом`янський районний суд міста Києва; у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Є. Голуб