Провадження № 2/369/1279/25
26.05.2025 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Козак І. А.,
за участю секретаря Гордієнко С. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
05.12.2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Доценко О. В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначив, що 24 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 344.
У шлюбі народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 27 грудня 2010 року.
Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Такі обставини в сім?ї призвели до того, що сторони стали чужими один одному. У 2020 році відповідач залишив сім?ю, не спілкується з дитиною та не допомагає матеріально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між позивачем та відповідачем стало неможливим через різні характери, погляди на життя та інтереси. При таких умовах існування сім?ї стало неможливим.
Весь час з моменту народження та зараз, дитина проживає разом з матір?ю, що підтверджується довідкою про склад сім?ї від 01.12.2023 року.
Враховуючи вищевикладене, позивач у 2022 році звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.01.2023 року у справі № 369/2313/22 шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, що зареєстрований

24 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 344, - розірвано. Рішення набрало законної сили. (копія судового рішення додається)

Представник позивача зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Такий рівень ОСОБА_1 одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки, за наявною інформацією, працює в компанії Autoneum, Республіка Чехія.

Представник позивача ОСОБА_4 просить суд стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця до досягнення сином повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Волчко А. Я.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А. Я. від 31.10.2023 року відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н. О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи від 15.10.2024 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Козак І. А.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін про судове засідання.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Доценко О. В. подав до суду клопотання про слухання справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи

(ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, за відсутності заперечень з боку позивача, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено обставини про те, що з 24 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис

№ 344.

У шлюбі народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 27 грудня 2010 року.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_3 за адресою:

АДРЕСА_1 , та не спростовано відповідачем.

Як зазначає позивач і не спростовано відповідачем, дитина знаходиться на утриманні позивача.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України передбачено, що при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положення ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачають, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (стаття 182 СК України).

Частиною 5 статті 183 ЦПК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, у ч. 5 ст. 183 СК України законодавець закріпив загальний підхід до визначення частка заробітку (доходу) платника аліментів, а саме 1/4 частка заробітку (доходу) платника аліментів на утримання однієї дитини.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що для стягнення аліментів у розмірі, меншому, ніж це передбачено ч. 5 ст. 183 СК України, повинні існувати поважні та непереборні обставини, які позбавляють платника аліментів об`єктивної можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, та які відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дитину з урахуванням її потреб. Також відповідачем не надано доказів перебування у нього на утриманні інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати відповідно до закону, не надано доказів щодо стану здоров`я, який позбавляє його сплачувати аліменти на утримання дитини в зазначеному розмірі, при цьому суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, відтак має об`єктивну можливість та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходу.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, ту обставину, що обидва батьки повинні утримувати своїх дітей, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 211,20 грн стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 75, 76, 81, 91, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273-274, 279-282, 289, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05 грудня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І. А. Козак