Справа № 363/1349/25
Провадження № 2/366/565/25
УХВАЛА

про витребування доказів

18.06.2025 с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача про витребування доказів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 представник ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - Позивач) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач), у якому просив стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 62 456, 40 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

09.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, через свого представника, адвоката Прибору П.І. подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову.

Одним з доводів, яким представник Відповідача обґрунтував необхідність відмови у позові, є відсутність доказів отримання Відповідачем кредитних коштів на виконання умов Договору (кошти отримані за 3 місяці до укладення договору, про що на переконання сторони Відповідача свідчить відмітка «11/8/24» на наданому представником Позивача платіжному дорученні на переказ та зарахування коштів. Кредитний договір укладено 08.11.2024)

Представник Позивача подав відповідь на відзив. В спростування зазначеного доводу представник Позивача зазначає те, що надане платіжне доручення відображає факт перерахування коштів не в звичному форматі «день, місяць, рік» а у форматі «місяць, день, рік».

Разом з відповіддю на відзив, представник Позивача подав клопотання про витребування доказів, у якому просить витребувати від Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д. Ел. адреса: ) виписку станом на 08.11.2024 про рух коштів по банківському рахунку за карткою № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання представник Позивача зазначає, що отримання такої інформації зможе підтвердити або спростувати факт нарахування Відповідачу кредитних коштів.

У свою чергу, Позивач не є банківською установою та не надає фінансових платіжних послуг, а відтак витребувану інформацію самостійно надати не може.

За таких обставин, представник Позивача просить поновити йому строк на подання клопотання про витребування доказів та витребувати їх.

У відповідь на це клопотання, представник Відповідача подав заперечення, у якому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заперечення мотивоване тим, що представник Позивача не надав доказів самостійного звернення до Банку з метою отримання такої інформації. Крім цього, сторона позивача не подала такі докази під час звернення в суд з позовом та не зазначила про неможливість їх подання. Тому, у задоволенні клопотання представник Відповідача просив відмовити.

Розглянувши матеріали справи та вивчивши заяви учасників, суд приходить до таких висновків.

На розгляд суду поставлене питання про витребування доказів, які є необхідним для сторони Позивача після звернення в суд з позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України)

За ч. 5 цієї статті, у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Предметом поданого позову є стягнення з Відповідача на користь Відповідача заборгованості за договором кредитної лінії № 257561092, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Відповідачем, за яким останній отримав від ТОВ кредитні кошти у розмірі 27000 грн.

За твердженням представника Позивача, кредитні кошти надіслані Відповідачу на рахунок банківської картки № НОМЕР_3 , відомості про яку він зазначив під час укладення Договору.

З наданого представником Позивача платіжного доручення (заяви) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську картку отримувача (а.с. 34 зворот) вбачається, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» через АТ КБ «Приват Банк» перерахувало Відповідачу кошти у розмірі 27000 грн. згідно з умовами кредитного договору № 257561092 від 08.11.2024. При цьому, дата перерахування коштів зазначена у такому форматі «11/8/2024».

На переконання Відповідача, зазначення такого формату дати перерахування коштів свідчить про нарахування коштів за три місяці до укладення договору, тобто що ці кошти перераховані 11 серпня 2024, тоді як договір укладено 08 листопада 2024.

Позивач же зазначає, що кошти перераховані 08 листопада 2024, а формат дати їх переказу визначений в порядку «місяць/день/рік».

Таким чином, між сторонами наявна невизначеність в частині дати нарахування коштів, а відтак і сумнів щодо їх нарахування на виконання умов Договору.

Вирішення цього питання можливе шляхом отримання інформації з банківської установи - емітента банку, на картку клієнта якого здійснено переказ таких коштів.

Отримання такої інформації зможе як підтвердити, так і спростувати доводи обох сторін: Позивача - про нарахування коштів на виконання умов договору; Відповідача - про нарахування коштів поза межами умов договору.

Така інформація матиме значення для вирішення справи, а також для сторін. Зокрема, витребування такої інформації матиме наслідком не лише встановлення визначеності щодо дійсної дати нарахування кредитних коштів, а й правової підстави для їх нарахування: якщо кошти нараховані на виконання умов договору кредитної лінії то це свідчитиме про наявність однієї з підстав для їх стягнення з Відповідача за позовом про стягнення заборгованості; якщо кошти нараховані до укладення договору (як про це зазначає Відповідач), такі кошти можуть бути стягненні як безпідставно набуті відповідно до положень ст. 1212 ЦК України.

Враховуючи встановлені обставини судом та їх оцінку в сукупності, суд надає відповіді на такі питання та відповідно приходить до таких висновків.

Щодо поновлення строку представнику Позивача на звернення в суд з клопотанням про витребування доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

При цьому, в ч. 2 цієї статті визначено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом

Питання, пов`язані з наданням доказів сторонами справи та їх витребуванням врегульовані ст.ст. 83-84-1 ЦПК України.

Зокрема, за правилами ч. 2 ст. 83 ЦПК України визначається обов`язок Позивача подати докази разом з позовною заявою.

При цьому, ч. 1 ст. 84 ЦПК України визначається, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Позивачем таке право на подання клопотання повинно бути реалізовано разом з поданням позовної заяви, а недотримання такого правила має наслідком відмови у задоволенні клопотання.

Поряд з цим, цієї нормою ЦПК визначається можливість Позивача звернення в суд з таким клопотанням після звернення в суд з позовом, лише у разі існування обставин, які унеможливили вирішити таке питання під час звернення в суд з позовом.

Встановлення такого виключення пов`язується законодавцем з тим, що кожна сторона у справі повинна надати суду докази на обґрунтування своїх вимог і заперечень, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України і не може заздалегідь знати позицію іншої сторони щодо предмета позову.

Під терміном «вимог», визначеним у ч. 1 ст. 81 ЦПК України слід розуміти предмет позову та обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, належність та необхідність яких Позивач має довести за допомогою процесуальних джерел доказування.

Під терміном «заперечень» в згаданій частині статті ЦПК розуміється незгода однієї сторони із доводами, викладеними іншою стороною. Можливість застосування таких заперечень також підлягає доказування стороною, яка їх подає.

Кожна сторона наперед не може знати, які саме заперечення будуть подані на її заяви по суті справи. Зокрема, позивач під час звернення в суд з позовом не може знати позицію Відповідача, яку він може викласти у відзиві на позов і які аргументи і докази він може подати на спростування позовних вимог. Так само відповідач не може знати наперед, які доводи будуть викладені стороною позивача у відповіді на відзив.

У зв`язку з викладеними обставинами, цивільним процесуальним законодавством передбачається можливість сторін по справі подавати клопотання про подання та витребування доказів поза межами строків, визначених ч.ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України, однак лише за наявності обставин, які виключають об`єктивну можливість їх подання в такі строки сторонами.

Зі змісту клопотання про витребування доказів вбачається, що необхідність у витребуванні інформації з АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» обумовлена невизначеністю сторін щодо дати нарахування кредитних коштів, про що стороні Позивача стало відомо зі змісту відзиву, поданого стороною Відповідача.

Звертаючись в суд з позовом, у розпорядженні Позивача перебував доказ - платіжне доручення (заява) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську картку отримувача, дата якого відображена у форматі «11/8/2024».

Суд вважає обґрунтованими доводи Позивача про те, що формат такої дати міг бути визначений у порядку «місяць/число/рік», що не є порушенням правил складання первинних банківських документів руху коштів.

При цьому, Позивач не міг наперед врахувати те, що сторона Відповідача ставитиме під сумнів достовірність дати нарахування кредитних коштів саме з причини її зазначення у такому форматі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання клопотання про витребування доказів поза межами строку, визначеного ч. 2 ст. 83 ЦПК України зумовлене обставинами, які заздалегідь не могли бути відомі Позивачу, тому такий строк слід поновити.

З цих підстав суд вважає необґрунтованим доводи представника Відповідача про порушення представником Позивача положень ч. 4 ст. 83 ЦПК України.

Щодо можливості витребування доказів

За правилом, визначеним у ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

На виконання п. 1 ч. 2 ст. 84 ЦПК України представником Позивача зазначено, що витребуванню підлягає виписка станом на 08.11.2024 про рух коштів по банківському рахунку за карткою № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

На виконання п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України представником Позивача зазначено, що отримання такої інформації зможе як підтвердити, так і спростувати дату нарахування кредитних коштів, а відтак і факт їх нарахування на виконання умов Договору кредитної лінії від 08.11.2024 або поза межами договірних правовідносин.

На виконання п. 3 ч. 2 ст. 84 ЦПК України представником Позивача зазначено, що така інформація перебуває у володінні АТ КБ «ПРИВАТ БАНК». Відомості про те, що кошти перераховані на картку, відкритому в цьому Банку також містяться у платіжному дорученні (а.с. 34 зворот), згідно з яким саме згаданий Банк підтвердив виконання платежу.

Щодо п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України суд зазначає, що представник Позивача вірно врахував те, що Позивач не є банківською установою, та не надає фінансових платіжних послуг, а відтак і не може надати самостійно інформацію, яку сторона просить витребувати.

Слід відзначити, що інформація, яку сторона просить витребувати є банківською таємницею.

Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України Банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.

Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 цього Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками на запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи, або за рішенням суду.

Таким чином, витребовувана інформація є банківською таємницею, яка може бути надана або за згодою самого клієнта банку (Відповідача) або за рішенням суду.

Відповідач самостійно не надав виписки про рух коштів, а суд в свою чергу не уповноважений зобов`язати Відповідача самостійно надати таку виписку чи витяг з неї.

Тому, хоча п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України і вимагає від сторони, яка звертається в суд з клопотанням надати докази самостійного вжиття заходів щодо отримання доказів, однак таке звернення є вочевидь таким, що не матиме позитивного результату та спричинить лише збільшення строку розгляду справи.

Відтак відсутність доказів вжиття Позивачем заходів щодо самостійного витребування доказів не є підставою для відмови у його задоволенні. Відмова у задоволенні клопотання з цієї підстави матиме наслідком те, що представник Позивача звернеться до Банку із запитом про надання інформації, яку він просить витребувати, Банк у свою чергу відмовить у задоволенні такого запиту і таке питання повторно постане перед судом.

З огляду на викладене, клопотання представника Позивача в цій частині слід задовольнити.

Щодо обсягу інформації, яка підлягає витребуванню.

Представник Позивача просить витребувати виписку по банківському рахунку Відповідача за 08.11.2024, тобто за день, в який на виконання умов Договору кредитної лінії йому нараховано кредитні кошти.

Як вбачається зі платіжного доручення, дата нарахування кредитних коштів по якому ставиться під сумнів Відповідачем, АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» підтвердив нарахування кредитних коштів у розмірі 27000 грн. на рахунок Відповідача.

При цьому, сторонами не зазначено і з платіжного доручення не вбачається, що кошти в такій сумі нараховувались кількома транзакціями, що свідчить про нарахування таких коштів одним платежем.

За таких обставин, витребування виписки з банківського рахунку Відповідача за увесь день матиме наслідком отримання інформації не лише тієї, яка є необхідна для цієї справи, а й інформації про здійснені Відповідачем інші платіжні операції за допомогою банківської картки протягом доби (всього 08.11.2024), що становитиме невиправдане втручання в банківську таємницю.

Тому, суд приходить до висновку про задоволення клопотання частково, шляхом витребування інформації про те, чи нараховувались 08.11.2024 кредитні кошти на банківську картку Відповідача на виконання умов кредитного договору, а також документів, які підтверджують таке нарахування.

Витребування інформації в такий спосіб та в такому обсязі є співрозмірним втручання в банківську таємницю особи завданням провадження у цивільних справах та досягне мети, для якої така інформація витребовується.

Керуючись ст.ст. 19, 83, 84, 120, 126, 247, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» строк для подання клопотання про витребування доказів.

Клопотання задовольнити частково.

Витребувати від Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д. Ел. адреса: ) інформацію про те, чи:

нараховувались 08.11.2024 на банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) грошові кошти у розмірі 27 000 грн. згідно з умовами Кредитного договору № 257561092, укладеного 08.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 та документи, які підтверджують таке нарахування (у разі його успішного здійснення).

Роз`яснити АТ КБ «Приват Банк», що витребувані докази повинні бути надані суду протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали. У разі неможливості подати до суду витребувані докази або неможливості їх подати у встановлений строк, повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Попередити АТ КБ «Приват Банк», що у разі невиконання цієї ухвали в частині витребування доказів (неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин), настають наслідки, передбачені ст.ст. 143, 144 та 148 ЦПК України.

Копію цієї ухвали надіслати для виконання до АТ КБ «Приват Банк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д. Ел. адреса: ) та до відома учасникам справи.

Роз`яснити сторонам у справі право ознайомитись з витребуваними доказами особисто в суді або через систему «Електронний суд»

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Слободян