Справа № 308/9025/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Майор Ю.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок неналежного утримання зелених насаджень, в якому просила стягнути з Департаменту міського господарства на її користь 55250,00 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та судові витрати.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 11 лютого 2020 року близько 15 год. 00 хв. біля Закарпатського академічного обласного українського музично-драматичного театру в м. Ужгород на Набережній Київській впало дерево на автомобіль марки Citroen, модель C-elysee, 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності та користуванні позивача.

У результаті падіння дерева автомобілю, який перебуває у її власності та користуванні завдано механічних пошкоджень. Відповідно до рахунку ФОП ОСОБА_2 та акту виконаних робіт вартість ремонту транспортного засобу становить 55 250,00 грн.

Позивач зазначає, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання виконавчого органу міської ради.

Оскільки, на її думку відповідальним за зелені насадження в місті є Департамент міського господарства Ужгородської міської ради та який зобов`язаний був здійснювати контроль над станом зелених насаджень , внаслідок бездіяльності відповідача, який не забезпечив належний догляд за зеленими насадженнями, внаслідок чого сухе дерево впало та пошкодило автомобіль, йому було завдано матеріальної шкоди, просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь 55250,00 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та судові витрати.

04.12.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено наступне.

Зазначає, що суд при винесенні рішення повинен врахувати, що позивачем не надано суду доказів та не доведено факт пошкодження автомобіля з вини відповідача або завдання шкоди діями відповідача та причинно-наслідковий зв?язок між шкодою та бездіяльністю відповідача.

Таким чином, враховуючи відсутність належних і допустимих доказів падіння дерева з вини відповідача, наразі неможливо встановити причинно-наслідковий зв?язок між падінням дерева та пошкодженням вказаного автомобіля.

Що стосується посилань позивача на бездіяльність баланстоутримувача у виді неналежного утримання та експлуатації об?єктів зеленого господарства, внаслідок чого на думку позивача, йому завдано матеріальної шкоди, то таке само по собі не може бути безумовною підставою для задоволення позову, оскільки обов?язковим є також доведення існування причинно-наслідкового зв?язку між такою бездіяльністю та спричиненою шкодою, чого на їх переконання позивачем не зроблено.

Звертає увагу суду на те, що позивачем за декілька годин до падіння дерева самостійно вибрано місце для стоянки автомобіля. Вибираючи це місце, він не узгоджував його з відповідачем та не питав його дозволу на стоянку траспортного засобу в цьому місці. Водій траспортного засобу використав технічний заїзд до пішохідної частини набережної, для тривалої стоянки автомобіля, при цьому не впевнившись, що самому автомобілю не загрожує небезпека у разі залишення його без нагляду на тривалий час.

Відповідач зазначає, що при таких обставинах перекладати вину за падіння дерева на відповідача в звязку з тим, що дерево не було спиляно ним раніше, неправомірно та не відповідає встановленим ст. 3 ЦІК України засадам справедливості, добросовісності та розумності.

За таких обставин, слід дійти висновку про недоведеність вчинения відповідачем правопорушення та заподіяння у зв?язку з цим шкоди, а відтак і про відсутність підстав для стягнення з відповідача 55250,00 гри завданих збитків.

Окрім того вказав, що долучений позивачем акт виконаних робіт від 10.08.2020 року та квитанція на суму 55250,00 грн не можуть бути враховані судом як реальна вартість матеріальних збитків, виходячи з наступного.

Всупереч вимогам ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в розрахунковій квитанції форми №PK-1 серія ААОА № 657443, що видана "П/П Пітковяк" не зазначено дати її складення та обсяг господарської операції чи одиниці її виміру, а тільки абстрактно зазначено про ремонт автомобіля Citroen C-Elysse ОСОБА_3 на суму 55250,00 грн

Звертає увагу суду і на зміст самого акгу виконаних робіт від 10.08.2020 року, з котрого вбачається, що ФОП ОСОБА_2 виконав ремонтні роботи траспортного засобу замовника ОСОБА_1 Citroen C-Elysse 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 на суму 28400,00 грн, при цьому використавши матеріали надані гр. Канішевою на суму 26850,00 грн.

Зазначає, що у розділі 2 вказаного акту зазначено, що виконавцем, під час ремонту траспортного засобу використано матеріали замовника, а саме:

1. Фарба та підбір 1 літр ціною в 4300,00 грн:

2. Шпаклівка, ґруптівка, шкурка, розчинник ігд. без зазначення кількості на суму

2500,00 грн:

3. Криша 1 шт. за ціною 10000 грн;

4. Дверка права задня 1 шт. за ціною 9450,00 грн;

5. Скло праве задне 1 шт. вартістю 600,00 грн.

Однак, аналізуючи надані позивачем підтверджуючі документи, не є зрозумілим яким чином матеріали замовника на суму 26850,00 грн можуть бути включені до загальної вартості робіт (55250,00 грн) що виконувались ФОП Пітковяком 3.Й.

Зазначає, що жодних підтверджувальних документів стосовно придбання або ж обчислення вартості зазначених елементів позивачем не подано. Також для відповідача залишається незрозумілим, яким алгоритмом керувався позивач визначаючи необхідність заміни тих, чи інших складових транспортного засобу.

Вказує, що матеріали справи не містять висновку спеціаліста (експерта) в даній галузі про те, що пошкоджені складові частини не можуть бути використані за призначенням та потребують заміни.

З посиланням на викладене, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В подальшому відповідач подав до суду додаткові пояснення у справі, згідно яких просив суд врахувати позицію, що викладена в постанові Закарпатського апеляційного суду від 12.06.2023 по справі №308/8766/20.

Позиція сторін справи :

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про проведення судового засідання без їх участі.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відзив надходив.

Заяви, клопотання :

24.11.2020 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача.

04.12.2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву разом з клопотанням про призначення авто товарознавчої експертизи.

18.03.2021 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача.

17.03.2021 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

11.05.2021 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача.

11.05.2021 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

29.06.2021 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача.

30.06.2021 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

28.09.2021 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача.

05.02.2021 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача.

01.03.2022 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача.

30.06.2022 року представником відповідача подано клопотання про перенесення розгляду справи.

20.09.2022 року представником позивача подано до суду письмові пояснення по суті клопотання про призначення експертизи.

20.09.2022 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

20.09.2022 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача.

21.03.2025 року представником відповідача подано додаткові пояснення у справі.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

22.10.2020 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду відкрито провадження по справі №308/9025/20 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

20.09.2022 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду відмовлено в задоволенні клопотання про проведення експертизи.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власноїініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (актів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Фактичні обставини справи:

В судовому засіданні належними доказами встановлено та сторонами не заперечується, що 11 лютого 2020 року близько 15 год. 00 хв. на автомобіль марки Citroen, модель C-elysee, 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 припаркований біля Закарпатського академічного обласного українського музично-драматичного театру в м. Ужгород на Набережній Київській через негоду впала гілка дерева.

Факт падіння гілки дерева на автомобіль марки Citroen, модель C-elysee, 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 стверджується довідкою ст. ДОП ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції І.Пшеничка , затверджений начальником Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за №3038/106/25/1-2020 про результати розгляду повідомлення невідомої особи (ІТС ІПНП від 11.02.2020 №3038) від 17.02.2020 року.(а.с.8-9)

Відповідно до довідки №3038/106/25/1-2020 про результати розгляду повідомлення невідомої особи (ІТС ІПНП від 11.02.2020 №3038) від 17.02.2020 року внаслідок падіння гілки дерева за адресою м. Ужгород Набережна Київська, біля драм театру, гр. ОСОБА_1 пояснила, що 11.02.2020 року близько 11 год. припаркувала належний їй автомобіль марки «Сітроен С-Еліс» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 на автостоянці біля драм театру на Київській набережній в м. Ужгород та коли повернулась близько 16 год. до автомобіля то виявила пошкодження криші та задніх правих дверей в наслідок падіння дерева.

Як убачається з довідки про результати розгляду повідомлення невідомої особи (ІТС ІПНП від 11.02.2020 № 3038) від 15.02.2020 за № 3038/106/25/1-2020, 11 лютого 2020 року зі служби «102» до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення невідомої особи про те, що цього ж дня приблизно о 15:00 год біля драмтеатру по набережній Київська у м. Ужгороді впало дерево внаслідок чого пошкоджено три автомобілі. На місце події направлено наряд працівників УПП Д - Олімп 0302, які на місці виявили пошкоджені внаслідок падіння через негоду дерева на три автомобілі, зокрема автомобіля з номерним знаком НОМЕР_2 . Повідомлено оперативного чергового, забезпечено охорону місця події та викликано слідчо-оперативну групу. Опитана із цього приводу гр. ОСОБА_1 пояснила, що 11.02.2020 року близько 11 год. припаркувала належний їй автомобіль марки «Сітроен С-Еліс» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 на автостоянці біля драм театру на Київській набережній в м. Ужгород та коли повернулась близько 16 год. до автомобіля то виявила пошкодження криші та задніх правих дверей в наслідок падіння дерева. (а.с.8,9).

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль Citroen, модель C-elysee д.н.з. НОМЕР_2 , 2016 року випуску, належить ОСОБА_1 (а.с.18).

Згідно акту виконаних робіт від 10 серпня 2020 року, вартість ремонту транспортного засобу марки Citroen, модель C-elysee, 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 становить 55 250,00 грн. (а.с.11)

Відповідно до акту виконаних робіт від 10.08.2020 року ФОП ОСОБА_2 були проведені роботи: розборка та зборка автомобіля, зняття та установка лобового та заднього скла, заміна криші, підготовка до фарбування та фарбування криші та задніх крил, фарбування правої задньої дверки, фарбування передньої лівої та задньої лівої дверки.

Судом встановлено, що згідно розрахункової квитанції серії ААОА №657443 виданої П/П ОСОБА_2 вартість ремонту автомобіля марки Citroen, моделі C-elysee ОСОБА_1 становить 55 250,00 грн.

Як встановлено судом позивач гр. ОСОБА_1 зверталася до міського голови Андріїва Б. із скаргою від 19.02.2020 року про відшкодування збитків завданих внаслідок падіння дерева на вищезазначений автомобіль у розмірі 50000,00 грн.(а.с.14)

Згідно листа заступника міського голови Фартушок І. від 20.03.2020 року позивача повідомлено про неможливість задоволення його звернення про відшкодування збитків та запропоновано подати докази на підтвердження викладених обставин.(а.с.15-16)

Із листа заступника міського голови Фартушок І. від 26.06.2020 року вбачається, що організацію озеленення та охорону зелених насаджень в місті Ужгороді здійснює виконавчий орган Ужгородської міської ради - Департамент міського господарства Ужгородської міської ради.(а.с.17)

Нормативно правове обгрунтування

Відповідно до ст. 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

За змістом підпункту 7 пункту «а» частини 1 статті 30 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчого органу міської ради належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Відповідно до положень ч.1ст.21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини визначені Правилами утримання зелених насаджень у населенихпунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово комуналь -ного господарства України від 10 квітня 2006 року № 105.

Правила є обов`язковими для виконання всіма установами, підприємствами, організаціями та громадянами, які займаються проектуванням, створенням, ремонтом і утриманням зелених насаджень, розташованих на територіях населених пунктів України (п. 1.3 Правил).

У Правилах утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 р. №105 закріплено визначення зелених насаджень . Зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Зелені насадження загального користування - зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та

відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, міжквартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку.

Також, у відповідності до Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 р. №105, зокрема п.5.2, Балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об`єкта.

Відповідно у п.3.2 визначено, що до елементів благоустрою віднесено покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні)

уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до п.5.5. вказаних Правил, Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Пунктом 6.2 розділу 6 Правил утримання зелених насаджень, встановлений обов`язок балансоутримувачів проводити інвентаризацію та паспортизацію об`єктів благоустрою, брати участь у роботі комісії з обстеження зелених насаджень з метою їх знесення, тощо.

Відповідно до п.9.1. Правил для встановлення ступеня життєздатності деревних рослин балансоутримувачу необхідно провести діагностику стану зелених насаджень і на основі діагностичних ознак планувати агротехніку догляду за зеленими насадженнями.

Відповідно до п. 9.1.11 Правил під час догляду за деревами застосовують три види обрізання: формувальне, санітарне й омолоджувальне.

Відповідно до п. 9.1.11.2. Правил санітарне обрізання крони виконують, щоб позбутися старих, хворих, сухих і пошкоджених гілок, а також гілок, спрямованих всередину крони або зближених одна з одною. Обрізанню підлягають також пагони, що відходять від центрального стовбура вгору під гострим кутом, щоб уникнути їхнього обламування. Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду.

Відповідно до п. 9.1.11.3. Правил, під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.

Пунктом 9.1.12. Правил визначено, що аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

Відповідно до розділу 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому -лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відповідальним за зелені насадження в місті є балансоутримувач вказаних об"єктів благоустрою, який зобов"язаний здійснювати інвентаризацію та паспортизацію зелених насаджень. Також балансоутримувач, зобов"язаний двічі на рік (навесні та восени) проводити загальний огляд усіх зелених насаджень. Виявивши аварійне дерево, балансоутримувач повідомляє виконавчий орган місцевого самоврядування, який в свою чергу приймає рішення про видалення на підставі ордера. Безпосереднє видалення зелених насаджень проводить балансоутримувач.

Стаття 5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначає органи управління у сфері благоустрою населених пунктів. Управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Із листа заступника міського голови Фартушок І. від 26.06.2020 року вбачається, що організацію озеленення та охорону зелених насаджень в місті Ужгороді здійснює виконавчий орган Ужгородської міської ради - Департамент міського господарства Ужгородської міської ради.(а.с.17)

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини 1, 2 ст. 76 ЦПК України).

Належність, допустимість і достовірність доказів, визначена у статтях 77-79 ЦПК України.

При цьому достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

На переконання суду, позивачем не надано суду достатніх належних, допустимих і достовірних доказів на підтвердження заподіяння їй відповідачем матеріальної шкоди (конкретні пошкодження автомобіля) та їх розміру, якими у даному випадку могли би бути документальне підтвердження про фіксацію падіння дерева і наслідки з описом обставин і виявлених пошкоджень чи акт огляду місця події з виявленими внаслідок падіння дерева пошкодженнями автомобіля й їх переліку; відео або фото фіксація виявлених пошкоджень автомобіля через падіння дерева та відповідне експертне дослідження виявлених пошкоджень автомобіля, їх вартості і визначення розміру матеріального збитку чи звіт про оцінку вартості заподіяного матеріального збитку внаслідок падіння дерева тощо.

На думку суду наявні в матеріалах справи довідка про результати розгляду повідомлення невідомої особи від 15.02.2020, акт виконаних робіт ФОП ОСОБА_2 від 10.08.2020, розрахункова квитанція на оплату ФОП ОСОБА_2 суми 55 250,00 грн. не є достатніми доказами для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При оцінці доказів у даній справі, суд також враховує правові висновки Закарпатського апеляційного суду викладені у постанові від 12.06.2023 року у справі №308/8766/20 з розгляду аналогічної справи.

Згідно постанови від 12.06.2023 року у справі №308/8766/20 скасовано рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2021 року. У задоволенні позову до Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок падіння дерева відмовлено.

Отже, з огляду на викладене, зважаючи на правові висновки Закарпатського апеляційного суду викладені у постанові від 12.06.2023 року у справі №308/8766/20, суд доходить висновку, що позивач не довів належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами свої вимоги, які не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Верховний суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача».

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено належним чином обґрунтованість підстав позову, навпаки відповідачем повністю спростовані підстави позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування воїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргу ментів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України ,№ 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо розподілу судових витрат

Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з встановлених вище обставин, суд не знаходить підстав для розподілу судових витрат, оскільки при відмові в задоволенні позовних вимог, відповідно до змісту вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Відповідно до положень частин 4, 5статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Судове засідання було призначено на 12.06.2025 року, дата складання повного судового рішення 13.06.2025 року, а відтак датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення -13.06.2025 року.

Керуючись ст.ст. 4,5,12,13, 76,81,82,89,141,223,247,258,259,263-265, 268, 273,354, 355 ЦПК України , ст.ст.1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 21, 25 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 );

Відповідач Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради (місцезнаходження пл. Поштова,3, м. Ужгород, 88000).

Дата складання повного тексту судового рішення - 13.06.2025 .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца