КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №382/612/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6181/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Желепи О.В., Музичко С.Г.,

розглянувши упорядку письмового провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 грудня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Кисіль О.А.,-

встановив:

У березні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду із названим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5055709 про надання кредиту.

13 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ«Діджи Фінанс» укладено договір факторингу, за яким до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 5055709.

ТОВ «Діджи Фінанс» зазначало, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 47 000 грн 00 коп., яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18 грудня 2024 року в задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Діджи Фінанс»», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності укладення між сторонами кредитного договору та відсутності електронних підписів з одноразовим ідентифікатором кредитодавця та позичальника.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Позивач зазначав, що 09 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5055709 про надання кредиту.

ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання, надало ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами.

13 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ«Діджи Фінанс» укладено договір факторингу, за яким до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 5055709.

Обґрунтовуючи позовну заяву, ТОВ «Діджи Фінанс» зазначило, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 47 000 грн 00 коп.

Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, до матеріалів справи долучено копію договору про надання споживчого кредиту № 5055709 від 09 травня 2021року, графік платежів, який є додатком до вказаного договорута паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено відсутністьбудь-яких доказів на підтвердження підписання сторонами вказаних документів електронним підписом (ідентифікатором) з використанням номеру телефону НОМЕР_1.

Також, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору.

Доказів перерахування ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10 000 грн 00 коп. та отримання таких коштів відповідачем на банківську карту до матеріалів справи не долучено.

Враховуючи, що ТОВ «Діджи Фінанс» не надано належних та допустимих доказів укладення кредитного договору відповідачем, фактичного надання кредитних коштів на картковий рахунок, користування вказаними грошовими коштами, руху коштів по рахунку та наявності заборгованості, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є обгрунтованим.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування заборгованості.

Інших доказів на підтвердження існування заборгованості, зокрема, виписки за картковим рахунком ОСОБА_1 , до матеріалів справи не долучено.

Доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами укладено кредитний договір про споживчий кредит № 5055709 від 09 травня 2021 року в електронній формі за допомогою використання одноразового пароля, колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 18 грудня 2024 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, 389 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» залишити без задоволення.

Заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 16 червня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.В. Желепа

С.Г. Музичко