РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року

м. Рівне

Справа № 562/3222/24

Провадження № 22-ц/4815/598/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 січня 2025 року (ухвалене у складі судді Шуляка А.С.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до розгляду на 12 червня 2025 року,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ТОВ "Юніт Капітал" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 25 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 770462784 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

За умовами договору кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000 грн. на банківську карту на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає за плату ТОВ «Таліон Плюс» належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

Згодом, 28.11.2019 року, 31.12.2020 року, 31.12.2021 року, 31.12.2022 року та 31.12.2023 року сторони укладали додаткові угоди, якими продовжували строк дії договору факторингу.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року.

У подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишилися без змін.

Далі 20.08.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 200824, згідно з яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 21395 грн. 40 коп. за вказаним вище кредитним договором.

Відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, не повністю сплачував платежі, у зв`язку з чим утворилася прострочена заборгованість. Оскільки відсотки за вказаним кредитним договором нараховувалися відповідно до його умов та закону, вони не підлягають зменшенню.

Просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 21395,40 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 січня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 770462784 від 25 грудня 2020 року у розмірі 21395 (двадцять одна тисяча триста дев`яносто п`ять) грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем доведено, що між кредитною установою та відповідачем був укладений договір в електронній формі, у якому були узгоджені істотні умови договору, у тому числі строки повернення кредиту, сплату процентів. Крім того, копією платіжного доручення підтверджено перерахування відповідачу кредитних коштів, натомість, відповідачем не спростовано факту отримання ним кредиту у розмірі 6000 грн. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 21395 (двадцять одна тисяча триста дев`яносто п`ять) грн. 40 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням введення карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) 12.03.2020, а також введення воєнного стану в Україні 24.02.2022 року, строк дії якого продовжено по даний час, 3-річний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, то позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. судового збору .

Ураховуючи принцип розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням співмірності виконаної адвокатом роботи, та заявленої суми до стягнення, складності справи, а саме про часткове задоволення вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та не справедливим, ухваленим із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Згідно позовної заяви ТзОВ "Юніт Капітал" відповідачем є особа на прізвище ОСОБА_2 . Таким чином ОСОБА_1 є іншою особою та не є відповідачем у даній справі.

При цьому, копії паспорта громадянина України на ім`я відповідача сторона позивача не надає, що вказує на той факт, що він не пред`являв його ТзОВ "Юніт Капітал" та ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і не звертався із відповідною заявою про отримання кредиту.

Грошові кошти від відповідача він не отримував.

Крім того, 28 грудня 2022 року відділенням поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області за його заявою щодо заволодіння грошовими коштами зареєстровано кримінальне провадження в ЄРДР № 0000414 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

14 травня 2018 року у нього зафіксоване психічне захворювання.

Позивачем не вказується у повному обсязі номер банківської картки, на яку, нібито, перераховувалися грошові кошти.

Заявку на отримання грошових коштів у кредит від 25.12.2020 року створено та прийнято позивачем з грубим порушенням Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної".

Крім того, із позовної заяви вбачається, що особа з анкетними даними ОСОБА_2 уклав 25.12.2020 року договір № 770462784 з ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" строком на 30 днів, який не продовжувався.

Також, до вимог позивача про стягнення заборгованості застосовується загальний строк позовної давності, який становить 3 роки.

Із клопотанням про поновлення строків позовної давності позивач не звертався.

Просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позову.

05 травня 2025 року ТзОВ "Юніт Капітал" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що РНОКПП, адреса реєстрації, номер телефону та електронна адреса, зазначені у кредитному договорі та заявці на отримання грошових коштів в кредит, повністю збігається із даними відповідача.

Таким чином, наведені відповідачем аргументи щодо некоректності написання його прізвища є необґрунтованими.

Саме по собі не вірне тлумачення та написання прізвища чи імені заявника в документах при перекладі не можуть слугувати правовою підставою для звільнення від виконання зобов`язань за кредитним договором.

Твердження про те, що відповідач не ознайомлений з умовами кредитування є безпідставними.

На момент укладення договору у відповідача була можливість відмовитися від його укладення, але він погодився із умовами договору, отримав грошові кошти та користувався ними.

Позивачем надано до суду документи, які свідчать про те, що 25.12.2020 року між сторонами укладено кредитний договір.

Нарахування відсотків здійснено у повній відповідності до умов кредитного договору.

Оскільки законодавець зупинив перебіг позовної давності на період дії карантину та на час дії воєнного стану, тому позивач дотримався її строків та реалізує своє беззаперечне право на справедливий суд.

Просить залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Норма статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного вкидання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За правилами ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Судом встановлено, що 25 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 770462784 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

За умовами договору кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000 грн. на банківську карту строком на 30 днів.

Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV8W6M6 25 грудня 2020 року о 19 год 31 хв.

Згідно платіжного доручення 6c5b5896-4d37-4645-9740-1df1a0ae1a03 від 25 грудня 2020 року та електронного повідомлення АТ «Таскомбанк» №3980/47.7.-БТ від 8 серпня 2024 року ОСОБА_1 перераховано кошти згідно кредитного договору в розмірі 6000 грн.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчувався 28 листопада 2019 року.

Згодом, додатковими угодами № 19 від 28.11.2019 року, № 26 від 31.12.2020 року, № 27 від 31.12.2021 року, № 31 від 31.12.2022 року, № 32 від 31.12.2023 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, сторони продовжили його строк до 31 грудня 2024 року.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчувався 04 серпня 2021 року. У подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишилися без змін.

20 серпня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги до відповідача ТОВ «Юніт Капітал», згідно договору факторингу № 200824. Зокрема до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 21395 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З огляду на те, що укладений між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року було пролонговано на підставі додаткових угод до нього №19, 26, 27, 31, 32 до 31 грудня 2024 року, то на день укладення кредитного договору він був чинний.

Наявні в матеріалах справи договори факторингу із витягами з реєстрів прав вимог підтверджують належне набуття позивачем права вимоги за укладеним з відповідачем кредитним договором і сумнівів щодо цього не викликають.

Між тим, апеляційний суд не погоджується із розміром нарахованих процентів, оскільки його здійснено поза межами узгодженим строком кредитування.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Пунктом 1.1 Договору № 770462784 від 25.12.2020 року передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "СМАРТ" ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога".

Кредит надається строком на 30 днів (п.1.2 Договору).

Сторони погодили, що встановлений в п 1.2 Договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом (п. 1.3 Договору).

Докази виконання ОСОБА_1 умов п. 1.3 кредитного договору у матеріалах справи відсутні, а, отже, погоджений сторонами строк кредитування залишається незмінним 30 днів.

Пунктом 1.4.1 договору встановлено, що виключно на період строку, визначеного в п. 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 607,56 процентів річних, що становить 1,66 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.

Отже, встановлені у справі фактичні обставини вказують на те, що у відповідача виникло зобов`язання зі сплати процентів за кредитним договором у розмірі, що розрахований за процентною ставкою за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, та яке згідно з пп. 1.4.1 договору складає 2988,00 грн., а загальна вартість кредиту 8988,00 гривень.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не звертався із відповідною заявою про отримання кредиту, а відповідачем у даній справі є особа із прізвищем " ОСОБА_3 " спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що РНОКПП, адреса реєстрації, зазначені у кредитному договорі та заявці на отримання грошових коштів в кредит повністю збігаються з даними відповідача.

Доказів про те, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків тощо) були використані первісним кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем не надані. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій позичальник не звертався.

Також не спростовано, що банківська платіжна картка № НОМЕР_1 не належить ОСОБА_1 .

Хоча, відповідно до наявної у відкритих джерелах інформації в мережі Інтернет, банком емітентом з ідентифікаційним номером (BIN) №516874, який складає перші шість цифр від номеру картки, є Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", марка картки: MASTERCARD, тип DEBIT: рівень: STANDART.

На переконання апеляційного суду доданими до позову документами, зокрема, копією електронного кредитного договору, заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 25.12.2020 року, підтверджуються існування між сторонами кредитних відносин.

Наявність у апелянта психічного захворювання станом на 14 травня 2018 року не підтверджено належними та допустимими доказами.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що, з урахуванням введення карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) 12.03.2020 року, а також введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, строк дії якого продовжено по даний час, 3-річний строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений, у зв`язку із введенням воєнного стану, тому позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності.

Підставою для прийняття нової постанови - про часткове задоволення позову відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (стаття 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Ураховуючи, що апеляційний суд частково задовольнив позовні вимоги ТзОВ "Юніт Капітал", то відповідач повинен відшкодувати позивачу 2520,00 грн. витрат на правничу допомогу, надану в суді першої інстанції, які є доведеними та обґрунтованими, а також 1017,41 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

У свою чергу, підлягає стягненню з позивача на користь відповідача 1907,64 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 207, 512, 514, 526, 638 1054ЦК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 січня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" відсотків за кредитним договором № 770462784 від 25.12.2020 року в розмірі 15395,40 грн. - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" заборгованість за відсотками за договором № 770462784 від 25.12.2020 року у розмірі 2988 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень.

У частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" заборгованість за кредитом в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" 2520 (дві тисячі п`ятсот двадцять) грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених за розгляд справи судом першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" 1017 (одна тисяча сімнадцять) грн. 41 коп. витрат зі сплати судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" на користь ОСОБА_1 1907 (одна тисяча дев`ятсот сім) грн. 64 коп. витрат зі сплати судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.