Справа № 438/242/25
Провадження 2-о/438/42/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 червня 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі судді Дудар О.В.,

за участю секретаря Валькович Г.К.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника - адвоката Макаренко О.А. в режимі відеоконференції,

представника Міністерства оборони України - Ткачука В.В. в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування на утриманні,

встановив:

Адвокат Макаренко О.А. звернувся до Бориславського міського суду Львівської області в інтересах ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту перебування на утриманні. Заява обґрунтована тим, що заявниця одружилася з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом ЗАГС Бориславського МВК Львівської області зроблено відповідний запис № 88 та видано свідоцтво про укладення шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народився син, ОСОБА_2 , який з народження хворів на астматичний бронхіт, і заявниці довелось доглядати за ним, тому вона значний час не працювала, а сім`ю забезпечував чоловік, який працював на в УБР мотористом бурової установки. У 2015 році ОСОБА_3 пішов на роботу до ДСКП «Бориславводосервіс» і працював там до 2018 року. Також у весь цей час заробляв додатково на підробітках, ремонтуванням та будівництвом дахів. За зароблені кошти повноцінно утримував сім`ю, оскільки син не мав заробітків, а заявниця мала вкрай низький заробіток, якого не було достатньо навіть на власне проживання. У 2016 році заявниця звернулась до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, у зв`язку з необхідністю зареєструвати право власності на спадщину. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 25 листопада 2016 року у справі № 438/1009/16-ц вказаний розірвано. Після розірвання шлюбу залишено прізвище « ОСОБА_4 ». Після розірвання шлюбу заявниця продовжила проживати з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік та дружина за попередньою, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, разом виховували дитину. ОСОБА_3 продовжив утримувати її та сина та виконував усі обов`язки чоловіка та батька дитини. Зазначене встановлено рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 5 липня 2024 року у справі № 438/614/24. З 2013 року заявниця працювала у школі мистецтв «вахтером» та отримувала мінімальну заробітну плату, інших доходів не мала, тож ОСОБА_3 утримував сім`ю. У 2018 році, щоб підзаробити на поточний ремонт будинку де вони проживали та придбати автомобіль для сім`ї вирішив з сином ОСОБА_5 поїхати до Республіки Польща на тимчасову працю з ремонту дахів. Після повернення із заробітків сім`я добудувала кімнату для сина в будинку де проживали та придбали потриманий автомобіль Опель Вектра. У 2019-2022 роках за кошти зароблені ОСОБА_6 до будинку де вони проживали придбали тюнер, камеру відеоспостереження, телевізор, піч та матеріали для її встановлення. З початку повномасштабного вторгнення російської федерації ОСОБА_3 став на захист нашої Держави та 4 квітня 2022 року пішов добровольцем до лав ЗСУ. Його було направлено до 24 бригади у ВЧ НОМЕР_1 механіком-водієм зенітно-ракетного артилерійського девізіону. Під час перебування на військовій службі ОСОБА_3 і далі допомагав сім`ї утримуючи її в тому числі матеріально. За час перебування у лавах ЗСУ придбав до будинку де вони проживали побутову техніку, меблі у вітальню, кухонний набір та інше. Оскільки син мріяв про автомобіль ОСОБА_3 дав кошти на його придбання. Банківську карту до банківського рахунку, на який надходила винагорода, як військовослужбовцю, ОСОБА_7 віддав заявниці, щоб у разі необхідності вона купувала все необхідне для сім`ї, що підтверджується випискою з банківського рахунку долученого до даної заяви. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 загинув внаслідок ворожого артилерійського обстрілу у Миколаївській області, село Велике Артакове. Встановлення факту перебування заявниці на утриманні чоловіка ОСОБА_3 потрібно їй для подання звернення на призначення та отримання одноразової грошової допомоги передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, отримання статусу та посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника України, отримання пенсії в зв`язку з загибеллю чоловіка військовослужбовця.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2025 року вказана заява (справа № 438/242/25) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В.

Ухвалою судді від 20 лютого 2025 року заяву залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків заяви.

Ухвалою суді від 25 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною заявою. Розгляд справи вирішено проводити у порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 12 березня 2025 року.

27 лютого 2025 року від начальника Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради Плоскодняка В. надійшла заява про розгляд справи без його участі. При вирішенні заяви покладається на думку суду.

12 березня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до суду надійшли пояснення, в який вказано, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, яку перебували у зареєстрованому шлюбі. Жінка і чоловік, які на час смерті померлого годувальника проживали з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям, а тому не набувають права на призначення пенсійних виплат у зв`язку із втратою годувальника. Крім того, Пенсійний фонд є суб`єктом владних повноважень, що свідчить про наявність спору про право в зазначеному питанні.

Ухвалою суду від 12 березня 2025 року відкладено судове засідання на 20 березня 2025 року. Викликано у судове засідання свідків: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

19 березня 2025 року від Міністерства оброни України через систему «Електронний суд» надійшли пояснення у справі, у яких представник міністерства просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки з наданих документів не вбачається за можливе встановити факт перебування заявника на утриманні у загиблого. У заяві зазначено, що заявник була на утриманні ОСОБА_3 , проте докази на підтвердження цього заявником не надано, окрім виписки з банківської картки ОСОБА_3 . На вищезгаданій виписці зазначено, про надходження та зняття коштів, проте не зазначено хто та за яких умов здійснював зазначені операції. Заявниця не заперечує факту наявності в неї іншого джерела доходу окрім сум які, начебто, надходили ОСОБА_3 та і фактично не зазначено і не доведено, чому вона не може самостійно себе утримувати, а покладалася лише на утримання ОСОБА_3 . Також заявник систематично наголошує, що ОСОБА_3 придбано та установлено за власний кошт побутові речі, певну апаратуру, дав кошти на автомобіль для сина тощо, проте у всіх зазначених фіскальних чеках та іншій документації не зазначено прізвища ім`я та по-батькові загиблого. Також, не надано документального підтвердження того, чого син загиблого не мав самостійного джерела доходів та не надано медичного підтвердження, що він не може самостійно про себе піклуватися і дбати, а постійно перебував на утриманні свого батька. Заявницею не надано доказів щодо відсутності батьків ОСОБА_3 та не залучено ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судове засідання 20 березня 2025 року не відбулось з технічних причин.

Ухвалою суду від 8 квітня 2025 року залучено ІНФОРМАЦІЯ_1 до участі у справі в якості заінтересованої особи. Відкладено судове засідання на 29 квітня 2025 року. Викликано у судове засідання свідків:

15 квітня 2025 року від представник заявника - адвоката Макаренка О.А. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів смерті батьків ОСОБА_3 , а саме: свідоцтво про народження ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть батька ОСОБА_10 , свідоцтво про смерть матері ОСОБА_11 .

16 квітня 2025 року заявника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказу належної якості, а саме виписки з банківського рахунку ОСОБА_3

23 квітня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 через систему «Електронний суд» подав пояснення у справі, у якій вказано, що подана заява не відповідає чинному законодавству та не підлягає задоволенню, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що заявниця на момент виникнення права (дата загибелі ІНФОРМАЦІЯ_4 ), була непрацездатною та потребувала допомоги в утриманні. Також висловлено прохання про розгляд справи без участі ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Оскільки від заінтересованих осіб: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли клопотання про розгляд справи без участі їх представників, суд врахувавши думку решти учасників справи, дійшов висновку за можливе проводити судові засідання за відсутності вказаних заінтересованих осіб.

Представник заявника - адвокат Макаренко О.А. у судовому засіданні підтримав доводи заяви, просив її задовольнити.

Представник Міністерства оброни України - Ткачук В.В. підтримав доводи викладені у письмових поясненнях та просив відмовити у задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Положеннями частини 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Змістом пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7)народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Звертаючись до суду, заявниця зазначила, що встановлення факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 необхідне їй для подання звернення на призначення та отримання одноразової грошової допомоги передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, отримання статусу та посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника України, отримання пенсії в зв`язку з загибеллю чоловіка військовослужбовця.

Питання виплати сім`ям загиблих військовослужбовців одноразової грошової допомоги регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пунктом 2 вказаної постанови (в редакції на час смерті ОСОБА_3 ) передбачено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000,00 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону № 2011-XII, крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України д 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

У абзаці 5 пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» вказано, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин»

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18 (провадження № 61-8512св20) зазначено, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у відповідних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Судом встановлено, що заявниця - ОСОБА_1 та покійний ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 26 квітня 1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

У шлюбі в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 8 травня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану міста Борислава Львівської області.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 25 листопада 2016 року у справі № 438/1009/16-ц шлюб між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, причина смерті травма, поранення і причина смерті, так пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджується копіями: довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України від 22 листопада 2023 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , копією витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій у колишнього військовослужбовця, свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 .

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 5 липня 2024 року у справі № 438/614/24, яке набрало законної сили, встановлено факт, що має юридичне значення, а саме - проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 26 грудня 2016 року до 27 вересня 2022 року.

У відповідності до копії свідоцтва про народження НОМЕР_5 , виданого 15 жовтня 1969 року Опаківською сільською радою Дрогобицького району, батьками ОСОБА_3 є: батько - ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_11 .

Батьки ОСОБА_3 померли, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 від 13 травня 2009 року серія НОМЕР_6 та свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 від 26 січня 2017 року серія НОМЕР_7 .

Згідно з Довідкою ОК-5 ОСОБА_1 від 25 травня 2024 року Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування вбачається, що сума заробітку для нарахування пенсії складає: у 1998 році - 220,84 грн; 2002 році - 52,50 грн, у 2003 році - 323,75 грн, у 2007 році - 3654,59 грн; у 2008 році - 6571,48 грн, у 2009 році - 4863,97 грн, у 2010 році - 6049,00 грн, у 2011 році - 6826,75 грн, у 2012 році - 11819,68 грн, у 2013 - 6096,30 грн, у 2014 році - 16371,42 грн, у 2015 році - 20051,85 грн, у 2016 році - 18618,02 грн, у 2018 році - 45673,88 грн, у 2019 році - 51863,03 грн, у 2020 році - 58426,90 грн, у 2021 році - 73579,15 грн, у 2022 році - 80191,15 грн, у 2023 році 20967,90 грн.

З довідки про доходи від 24 квітня 2023 року № 3, виданої Бориславською школою мистецтв, вбачається, що з квітня 2022 року по березень 2023 року заробітна плата ОСОБА_1 становить 80935,80 грн.

На підтвердження факту перебування на утриманні ОСОБА_3 заявником надано виписку з банківського рахунку ОСОБА_3 , відкритого в АТ «Ощадбанк», з якої вбачається, що на вказаний рахунок надходила грошове забезпечення та додаткова винагорода на час дії воєнного стану.

Також з даної виписки вбачається, що кошти з рахунку ОСОБА_3 регулярно знімалися у місті Бориславі, а також здійснювалися розрахунки вказаною картою у місті Бориславі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що давно знайома з родиною ОСОБА_4 , відвідує їх близько трьох разів на тиждень і є хрещеною матір`ю ОСОБА_2 , який хворів і ОСОБА_1 не працювала довгий період часу, оскільки доглядала за ним. Згодом ОСОБА_1 пішла працювати на мінімальну заробітну плату спочатку продавцем, а потім вахтером, тому сім`я повністю утримувалась ОСОБА_3 , який робив ремонт будинку, давав кошти на особисті речі. Після того, як ОСОБА_3 мобілізувався, він передав зарплатну картку заявниці через волонтерів і всіма коштами розпоряджалась вона і за ці кошти купувалось все для сім`ї. Також ОСОБА_3 придбав автомобіль сину.

Аналогічні показання за своїм змістом дала в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка пояснила, що вона є сусідкою, живе навпроти та знає ОСОБА_3 з дитинства. ОСОБА_3 працював на різних роботах і його сім`я перебувала на його утриманні. ОСОБА_1 певний період часу не працювала, оскільки син хворів, а потім працювала на мінімальну заробітну платню у школі мистецтв. Після мобілізації ОСОБА_3 передав свою карту волонтерами заявниці (вона була присутня під час дзвінка волонтерів) для того щоб вона придбавала все необхідне родині. Також за ці кошти купили піч, нову кухню, ремонтували будинок, тощо. Матеріали для ремонту купляв ОСОБА_3 . Коштів, які ОСОБА_1 заробляла, не вистачало на особисті речі і з цим їй допомагав ОСОБА_3 .

Заявниця ОСОБА_1 , допитана у якості свідка, повідомила, що мала гарні відносини з чоловіком, який не хотів щоб вона працювала. Протягом десяти років не працювала у зв`язку з хворобою сина. Ліки сину купувались за кошти чоловіка. Потім прийняла рішення йти на роботу для отримання трудового стажу. Оскільки отримувала мінімальну заробітну плату, чоловік постійно давав їй кошти на особисті речі, на предмети особистої гігієни, на комунальні послуги, надав свою картку в її розпорядження для придбання необхідного для неї. Також давав гроші на нижню білизну та одяг. Після того як ОСОБА_3 пішов на війну, їй подзвонили волонтери і повідомили, що хочуть передати їй банківську карту останнього. На що вона відповіла, що син перебуває у Львові, і передали йому карту. Перше що сказав придбати машину синові. За ці кошти купляли необхідні речі, меблі, телевізор, та інше. Також дарував їй коштовності, у тому числі після мобілізації.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , допитаний у якості свідка, зазначив, що хворіє з трьох місяців, його батько працював і оплачував необхідні ліки. Мама не працювала до 10 років. Потім мама пішла працювати на мінімальну заробітну плату. Батько завжди працював і купляв їм все необхідне, зокрема і особисті речі. Мамі постійно давав кошти після отримання заробітної плати. Після того як пішов на війну продовжував давати кошти. У Львові він забрав його зарплатну карту. ОСОБА_13 купити йому машину. Постійно до і після війни надав коши матері на особисті потреби, особисті речі, предмети гігієни, все необхідне для дому. Також ОСОБА_2 підтвердив, що батько був проти того щоб його матір працювала.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі письмові докази і пояснення свідків, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_1 отримувала мінімальну заробітну плату, чоловік заявниці мав більший дохід та фактично заявниця перебувала на його утриманні, оскільки допомога, яку ОСОБА_3 надавав заявниці носила постійний характер, тобто була не одноразовою, а здійснювалась систематично, протягом перебування у шлюбі, так і під час проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та під час проходження військової служби протягом особливого періоду воєнного стану в Україні до моменту загибелі військовослужбовця.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт перебування заявниці на утриманні ОСОБА_3 , що підтверджується наявними у справі доказами та показами свідків, що є підставою для задоволення заяви.

Керуючись статтями 258, 263-265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування на утриманні, - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 5 червня 2025 року.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи:

Міністерство оборони України, , місцезнаходження: 03168, місто Київ, проспект Повітряних Сил, 6;

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, , місцезнаходження: 79016, місто Львів, вулиця Митрополита Андрея, 10;

Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради, , місцезнаходження: 82300, Львівська область, Дрогобицький район, місто Борислав, вулиця Грушевського, 7;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Олена ДУДАР