Справа № 381/4969/24
Провадження № 2/369/4378/25
РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В., при секретарі судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 381/4969/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб 15.07.2006 року, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька, ОСОБА_3 . Шлюб між подружжям було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.12.2014 року. В подальшому дитина залишилась на утримання матері, а батько протягом останніх 10 років ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не надає жодної допомоги своїй доньці, у тому числі і фінансової. Просить почати нарахування аліментів з 09.12.2014 року, з моменту задоволення судом позову про розірвання шлюбу.

22.10.2024 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час направлені за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

30.12.2024 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову. Вказував, що з часу розірвання шлюбу і до часу пред`явлення позову, жодних вимог про стягнення аліментів позивачка до нього не пред`являла, оскільки він ніколи не ухилявся від утримання своєї дитини. Зазначення у позові про ухилення від сплати аліментів не підтверджується жодними доказами і протирічить вимогам законодавства. Зазначив, що доньці ОСОБА_4 7.12.2024 року виповнилось 18 років і йому є незрозумілими такі вимоги, враховуючи, що також ОСОБА_1 подано заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів з дня подачі судового наказу, тобто фактично за два місяці.

08.01.2025 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі, вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін .

10.01.2025 року представником позивача подані додаткові пояснення по суті спору.

Представником позивача адвокатом Попель Д.В. 04.04.2025 року подано заяву про слухання справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представником відповідача адвокатом Басараб Н.В. 04.04.2025 року подано заяву про слухання справи у відсутність сторони відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити в їх задоволенні.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явилися всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дана ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що 15.07.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

09.12.2014 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

У сторін в шлюбі народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08.01.2025 року у справі № 381/4937/24 Києво-Святошинським районним судом Київської області видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 09.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої в постанові від 18.05.2020 по справі № 215/5867/17, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Отже аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять роки.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи тощо). Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач.

Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах трирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути аліменти з 09.12.2014 року, однак нею не надано до суду належних та допустимих доказів звернення до відповідача ОСОБА_2 з відповідною вимогою, а також доказів ігнорування відповідачем вимоги позивача про сплату аліментів на утримання дитини, тоді як, відповідач вказував, що він приймає активну участь у житті дочки.

У зв`язку з чим суд відмовляє позивачу у стягненні аліментів з 09.12.2014 року за необґрунтованістю вимоги.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено: 20.06.2025 року.

Суддя А.В. Янченко