ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання їх спільної дитини -дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею (матір`ю), зазначивши у якості третьої особи Службу у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона та відповідач перебували у шлюбі з 04.06.2016 року, мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28.11.2018 року розірвано шлюб між нею та відповідачем, з яким також визначено місце проживання їх дочки. Між тим, й після набуття рішенням законної сили, вона, відповідач та їх дочка продовжували проживати спільно за вищевказаною адресою до березня 2022 року. У січні 2021 року відповідач пішов з сім`ї, а вона з дочкою через вторгнення рф до України вимушено виїхали до Кировоградської області до с. Зибкове, де проживали з березня 2022 року до листопада 2022 року. З листопада 2022 року до наступного часу дочка постійно проживає із нею за адресою: АДРЕСА_2 , і саме нею (позивачкою) забезпечено всі належні умови для проживання та розвитку дитини. Посилаючись на те, що після рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 28.11.2018 року, яке по суті було виконане нею, змінилися обставини та позиція батька дитини, який не заперечує проти місця проживання дочки з нею.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Гуменного З.І. від 09.01.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити у спрощеному позовному провадженні.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 у відставку, справа надійшла в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В., ухвалою якого від 26.03.2025 року справа прийнята до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 26.03.2025 року визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження , розгляд якої призначено у попередньому судовому засіданні на 30.05.2025 року.

23.05.2025 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 , в якій він позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі за заявленими підставами, проти їх задоволення не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності.

30.05.2025 року до суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 , в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Також до суду 30.05.2025 року до суду надійшла заява представника третьої особи -органу опіки і піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області про розгляд справи за її відсутності з урахуванням рішення органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дочки сторін з матір`ю.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наданих доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом при розгляді цієї справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 04.06.2016 року, мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження якої записані батьками. Зазначене підтверджується копією свідоцтві серії НОМЕР_1 , виданого10 листопада 2016 року Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №352. Сторони разом з дитиною проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28.11.2018 року ( справа № 636/2605/18, провадження № 2/636/1541/2018) розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з яким також визначено місце проживання їх дочки. Зазначене рішення набуло законної сили та виконане сторонами. Однак, й подалі ОСОБА_1 й ОСОБА_2 та їх дочка продовжували проживати спільно за вищевказаною адресою. З січня 2021 року сторони стали проживати окремо. Позивачка з дочкою через вторгнення рф до України вимушено виїхали до Кировоградської області до с. Зибкове, де проживали з березня 2022 року до листопада 2022 року, а потім до наступного часу ОСОБА_1 з дочкою постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , забезпечуючи всі належні умови для проживання та розвитку дитини. ОСОБА_1 в позовній заяві посилається на те, що після рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 28.11.2018 року, яке по суті було виконане нею, змінилися обставини та позиція батька дитини, який не заперечує проти місця проживання дочки з нею. Зазначені обставини визнані відповідачем ОСОБА_2 та підтверджуються наданими до суду доказами, а саме: довідкою КЖРЕП м. Чугуєва від 11.11.2024 за № 732, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично проживає разом із дочкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 з листопада 2022 року по теперішній час. Згідно копії акту обстеження умов проживання, складеного комісійно працівниками Служби у справах дітей Чугуївської міської ради, проведено 18.11.2024 року обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1., та встановлено, що дитина постійно проживала з матір`ю, якою створені всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини, яка має окрему облаштовану кімнату відповідно до її віку та потреб, наявне ліжко, письмовий стіл, ноутбук. В сімї доброзичливі відносини.

Згідно наданої позивачкою копії довідки КЗ «Чугуївський опорний ліцей № 6 імені І.М. Кожедуба» Чугуївської міської ради Харківської області від 24.10.2024 № 162 ОСОБА_3 навчається в 2 класі вказаного закладу. Форма навчання дистанційна.

Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області від 05.12.2024 №Д-3602/03-05-28 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Статтею 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як вбачається з копії рішення Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 11 березня 2025 року № 3/1 «Про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 », Комісією було встановлено, що після розлучення батьків малолітня ОСОБА_3 проживає з матір`ю. За заявою батька ОСОБА_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , він знає про намір ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання доньки з матір`ю, про що не заперечує та згоден на зміну місця проживання. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики КЗ «Чугуївський опорний ліцей № 6 імені І.М. Кожедуба» Чугуївської міської ради Харківської області № 01-32/49 від 25.02.2025 батьки постійно піклуються про свою доньку. Мати ОСОБА_1 створює всі умови для навчання і розвитку дитини, проявляє інтерес до її навчання, матеріально забезпечує дочку. Батько ОСОБА_2 за час навчання доньки відвідував навчальний заклад, цікавився успіхами у навчанні, поведінкою, емоційним станом, спілкується з класним керівником Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_6 від 27.02.2025 мати ОСОБА_1 вчасно займалась лікуванням, виконувала всі рекомендації і призначення сімейного лікаря, якого дитина відвідувала в присутності матері. У зв`язку в наведеним, виходячи виключно з інтересів малолітньої дитини, Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області вважала за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 та попередила ОСОБА_2 про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків стосовно утримання та виховання малолітньої дитини, яка проживає з матір`ю.

Суд погоджується з таким висновком органу опіки та піклування, оскільки він є обгрунтованим та відповідає фактичним обставинам як на момент його складання, так і на час розгляду справи судом.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) суд дійшов висновку, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин зазначену правову позицію Верховного Суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

При цьому суд зауважує, що батько дитини не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботі відносно неї та участі у вихованні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 200,206, 263, 265, 268, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Служба у справах дітей Чугуївської міської ради, юридична адреса: 63503,Харківська область, м. Чугуїв, вул.Старонікольська, буд.37.

Повний текст рішення суду складений 09 червня 2025 року.

Суддя: І.В. Карімов