12.06.2025 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючої - судді Стрілецької О.В.
за участі секретаря судового засідання Простибоженко Ю.М.
представника позивача - адвоката Левчук Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальні збитки, завдані пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 590101,71 грн, витрати на транспортування автомобіля в розмірі 3600,00 грн, моральну шкоду в сумі 100000,00 грн, а також судові витрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказано, що 02.07.2024 за участю транспортного засобу марки «Hyundai Palisade», власником якого є позивач, та автомобіля марки «Mercedes-Benz» під керуванням ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 29.08.2024 ОСОБА_2 за обставин вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Позивач вказує, що він є власником транспортного засобу марки «Hyundai Palisade», державний номерний знак НОМЕР_1 , його автомобіль під час дорожньо-транспорної пригоди отримав значні пошкодження.
У позові зазначено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» під керуванням ОСОБА_2 не була забезпечена страховим полісом, а відтак за заявою ОСОБА_1 Моторне (транспорне) страхове бюро України на підставі п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувало йому матеріальну шкоду в розмірі 160000,00 грн.
Згідно з висновком судового експерта №09/07/24 від 30.07.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai Palisade становить 750101,71 грн, вартість проведення цієї експертизи становить 7800,00 гривень.
Позивач вказує, що він звертався з вимогою до відповідача про відшкодування збитків у добровільному порядку, яка була проігнорована, а тому просить суд стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 590101,71 грн та понесені ним витрати на транспортування автомобіля в розмірі 3600,00 грн.
Крім того, посилається на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача був пошкоджений його транспортний засіб, який використовувався в інтересах родини. Вказує, що йому були заподіяні моральні страждання, які виразились в негативних емоціях, занепокоєнні, переживаннях, що призвело до втрати звичайного способу життя, необхідності вживати додаткові заходи для усунення порушень. Також зазначає, що під час дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, вимушений був звертатися за лікарською допомогою, протягом певного часу перебував в стресовому, нервовому стані. Розмір моральної шкоди оцінює в сумі 100000,00 грн.
ІІ. Процедура і позиції сторін
Згідно з ухвалою судді від 15.01.2025 позовну заяву було залишено без руху.
Відповідно до ухвали суду від 27.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження; призначене підготовче судове засідання.
Згідно з ухвалою суду від 24.03.2025, яка постановлена судом без виходу до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи по суті (а.с. 82-84).
12.05.2025 ОСОБА_1 направив клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів (а.с.93-99).
Згідно з ухвалою суду від 12.05.2025, яка постановлена судом без виходу до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача- адвоката Левчук Т.В. поновлено строк для подачі доказів у справі на стадії судового розгляду (а.с.103-104).
В судових засіданнях ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача, його автомобіль зазнав істотних пошкоджень, виплачене Моторним (транспортним) бюро України страхове відшкодування лише частково покриває завдані збитки. Зауважив, що після дорожньо-транспортної пригоди його забрала швидка допомога, оскільки він отримав тілесні ушкодження, проходив обстеження та лікування. Звертався в телефонному режимі до відповідача про відшкодування збитків в добровільному порядку, проте останній поклав слухавку і більше на контакт не виходив.
Представник позивача адвокат Левчук Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вказала, що відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень. Огляд транспортного засобу здійснювався належним суб`єктом оціночної діяльності з повідомленням відповідача, а відтак висновок достовірно підтверджує суму завданих збитків. Адвокат звертала увагу, що її довіритель отримав тілесні ушкодження, які заподіяли йому фізичний біль, проходив стаціонарне і амбулаторне лікування, що підтверджується медичною документацією. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому заподіяні моральні страждання, що є підставою для відшкодування завданих збитків.
Відповідач в судові засідання 20.02.2025, 24.03.2025, 12.05.2025 та 12.06.2025 не з`являвся з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Копія ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та доданих до неї документів, судові повістки неодноразово направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 63), проте поштові рекомендовані відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з поштовими відмітками: «За закінченням терміну зберігання» та «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 81, 87-92,107-108).
За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що позивач та його представник проти ухвалення заочного рішення не заперечували, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судові засідання не з`явивлявся, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Hyundai Palisade», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.45).
02.07.2024 за участю транспортного засобу марки «Hyundai Palisade» та автомобіля марки «Mercedes-Benz» під керуванням ОСОБА_2 відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 29.08.2024 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.5 ст. 126 КУпАП, в результаті якого відбулась зазначена вище дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої належний позивачу транспортний засіб отримав механічні ушкодження, відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 9-12).
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» під керуванням ОСОБА_2 не була забезпечена страховим полісом.
На підставі рішення Моторного (транспортного) страхового бюро України відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 відшкодовано матеріальну шкоду в розмірі 160000,00 грн (а.с. 52).
З метою визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Hyundai Palisade», на замовлення ОСОБА_1 проведено транспортне-товарознавче дослідження.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 09/07/24 від 30.07.2024 вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля станом на дату огляду 18.07.2024, з урахуванням ПДВ, складає 750101,71 грн (а.с. 14-47).
15.07.2024 ОСОБА_2 був запрошений бути присутнім під час огляду транспортного засобу марки «Hyundai Palisade» судовим експертом, про що свідчить його особистий підпис у повідоменні, проте на огляд не з`явився (а.с.13).
ІV. Законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка доказів та мотиви суду
Щодо відшкодування матеріальної шкоди
Судом встановлено, що між позивачем і відповідачами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди (деліктні зобов`язання).
Частиною 3 статті 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Нормами ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
З огляду на те, що судом достовірно встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини водія ОСОБА_2 , що встановлено на підставі постанови суду в справі про адміністративне правопорушення, а відтак на підставі ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковим для суду і не підлягає додатковому доказуванню, заподіяна позивачу майнова шкода внаслідок пошкодження належного йому на праві власності транспортного засобу підлягає відшкодуванню на підставі ст.ст. 1166, 1187,1188 ЦК України особою, яка її завдала.
Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).
За правилами частин першої, другої, третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 р. у справі № 6-691цс15 вказано, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Нормами п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
ОСОБА_1 на підставі заяви про страхове відшкодування отримав від Моторного (транспортного) страхового бюро України страхову виплату в сумі 160000,00 грн (а.с. 52), що не заперечувалось ним в судовому засіданні.
Звертаючись з позовом позивач просив стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту транспортного засобу.
На підтвердження розміру заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків позивач надав суду висновок експерта, зі змісту якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Hyundai Palisade», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на дату огляду 18.07.2024, з урахуванням ПДВ, складає 750101,71 грн.
Дослідивши наданий висновок, суд приймає його як належний і допустимий доказ, оскільки висновок підготовлений експертом для подання до суду, в ньому зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність, судом не встановлено, що висновок складений з порушенням норм, які регламентують порядок проведення судових експертиз, він не містить відомостей, які суперечать іншим доказам по справі.
Отже, беручи до уваги те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Hyundai Palisade», в результаті пошкоджень, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди, склала 750101,71 грн, що підтверджується висновком експерта, позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 160000,00 грн, а відтак на підставі ст. 1194 ЦК України з відповідача підлягає стягненню різниця між завданими збитками і страховою виплатою, що становить 590101,71 грн (750101,71 грн - 160000,00 грн), позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, зокрема, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
На підтвердження вимог про відшкодування витрат на послуги з евакуації транспортного засобу позивач ОСОБА_1 надав Акт виконаних ФОП ОСОБА_3 робіт №1 від 18.07.2024 з евакуації несправного автомобіля та копію фіскального чека від 18.07.2024 на суму 3600,00 гр (а.с. 50-51), а відтак такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Щодо стягнення моральної шкоди
Звертаючись з позовом, позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.
За приписами ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Тобто, підставою для відшкодування шкоди є не просто неправомірність дій, а неправомірність, яка призвела до порушення гарантованих особі прав, які підлягають захисту.
Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України).
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди з огляду на таке.
Судом достовірно встановлено, що позивачу завдані матеріальні збитки у вигляді пошкодження належного йому транспортного засобу внаслідок неправомірних дій відповідача.
Безперечно такі дії викликали у позивача негативні емоції, занепокоєння, переживання, стрес, певну невизначеність, втрату звичайного способу життя, призвели до необхідності вживати додаткові заходи для усунення порушень та відновлення порушеного права, що вказує на заподіяння йому моральних страждань.
Так, матеріалами справи підтверджується, що позивач був позбавлений можливості вільно пересуватися і користуватись своїм майном. Позивач вказував, що станом на день розгляду справи автомобіль не відремонтований і не використовується ним.
Крім того, під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та вимушений був звертатися за лікарською допомогою (а.с. 95-99).
Також суд враховує поведінку відповідача, а саме те, що в добровільному поряду ОСОБА_2 матеріальну шкоду не відшкодував, на контакт з позивачем не йде, у зв`язку з чим позивач вимушений звертатись до суду за відновленням порушених прав.
Разом з тим, дослідивши надані позивачем докази для доведення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачем заявлена до стягнення сума в розмірі 100000,00 грн не підтверджена достатніми доказами.
З огляду на те, що відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності, то позивачу були заподіяні тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, матеріалами справи не підтверджується, що позивач був госпіталізований до лікарні, перебував на стаціонарному лікуванні одразу після дорожньо-транспортної пригоди, а тому суд вважає заявлений розмір моральної шкоди завищеним.
Суд вважає, що такий розмір моральної шкоди буде ефективним засобом юридичного захисту порушеного права позивача і здатен компенсувати понесені ним психо-емоційні втрати немайнового характеру.
V. Розподіл судових витрат
Звертаючись до суду з позовною заявою ОСОБА_1 сплатив судовий збір з вимог майнового характеру в розмірі 7148,22 грн (а.с. 68а).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що ціна позову складала 693701,71 грн (590101,71 грн матеріальна шкода + 3600,00 грн послуги з евакуації транспортного засобу + 100000,00 грн моральна шкода), а відтак позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 6937,01 грн, а сплатив 7148,22 грн, тобто в розмірі більшому, ніж встановлено законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в раз і зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Таким чином, судом встановлено, що звертаючись з позовом позивач надмірно сплатив судовий збір з вимог майнового характеру в розмірі 211, 21 грн (7148,22 -6937,01), який підлягає поверненню.
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із проведенням експертизи.
В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/4126/22 від 22.11.2023 зазначено, що витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат (стаття 132, КАС України, стаття 123 ГПК України, стаття 133 ЦПК України).
Висновок експерта може бути підготовлений як підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи.
У випадку подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Зокрема, інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і у разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, такий висновок не приймається судом до розгляду (стаття 101 КАС України, стаття 98 ГПК України, стаття 102 ЦПК України).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи (п.п. 174-177).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При поданні позовної заяви позивачем на підтвердження розміру завданих збитків наданий висновок експерта, в якому зазначено, що він підготовлений для подання до суду, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність.
При визначенні розміру завданих позивачем збитків суд послався на висновок експерта, визнавши його належним, достатнім і допустимим доказом.
Зі змісту Акту виконаних робіт від 30.07.2024 вбачається, що вартість виконаної експертизи становить 7800,00 грн, які ОСОБА_1 сплатив на рахунок ФОП ОСОБА_4 відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 18.07.2024 (а.с. 48).
Таким чином, з огляду на те, що понесені позивачем витрати на оплату експертизи безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, оскільки саме на підставі висновку експерта позивачем доводився розмір заподіяних збитків, на підставі ст. 133 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи, висновок якої був використаний судом як доказ, в розмірі 7800,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 244, 259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задоволити частково.
В задоволенні решти вимог про стягнення моральної шкоди -відмовити.
Повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 211, 21 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Левчук Тетяна Василівна, робоча адреса: вул. Грушевського, 35, офіс 5.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України повний текст рішення складений 23.06.2025.

Суддя О.В. Стрілецька