Справа № 177/392/25
Провадження № 2/177/447/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 червня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Лященко В.В.,

за участю: секретаря судового засідання Антонінок А.Д.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

У лютому 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Через різні погляди на сімейне життя, відсутність порозуміння та спільних інтересів, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше сімейне життя є неможливим та суперечитиме їх інтересам. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Ухвалою суду від 18.02.2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 02.04.2025 року сторонам надано строк для примирення, провадження по справі зупинено.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 року поновлено провадження у справі.

В судове засідання позивач не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що їй не зрозумілі мотиви позивача, він відмовляється з нею спілкуватися, не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем.

Вислухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , сторони по справі, перебувають у шлюбі зареєстрованому 14 листопада 1987 року відділом РАЦСу Саксаганського РВК міста Кривого Рогу, актовий запис №1314, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.11.1987 року.

Від шлюбу сторони не мають спільних неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч.1 ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, про що висловлювалася в судовому засіданні, та наданий на клопотання сторони відповідача строк для примирення - не вплинув на прагнення позивача розірвати шлюб.

Так, під час перебування справи в провадженні суду, сторонам, за клопотанням сторони відповідача, вже надавався час для примирення, втім, після спливу вказаного часу, позивач не висловив свого наміру на збереження сім`ї з відповідачем. Тим самим, наданий судом сторонам строк для примирення до відновлення шлюбних відносин між подружжям не призвів, сім`я сторін у справі розпалась остаточно.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 14 листопада 1987 року відділом РАЦСу Саксаганського РВК міста Кривого Рогу, актовий запис №1314 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В.Лященко