Провадження №2/512/239/25
"28" травня 2025 р.
28 травня 2025 року Савранський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Бростовської Н.О.,
секретаря Пустовіт С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Саврань, Подільського району, Одеської області, цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 10.04.2024р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №2235454, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, який зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Вказаний договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням цього договору відповідачка підтвердила, що на відповідному сайті ознайомилася з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодилася, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та правила надання грошових коштів у позику, які у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою), а їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін, а також наслідки укладення цього договору їй зрозумілі. Право грошової вимоги за вказаним кредитним договором позивач набув на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р., укладеного між ним та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Відповідно до витягу з Реєстру боржників №29 від 19.08.2024р. до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р. позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в розмірі 7737,50грн., у тому числі: 2500,00грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 305,00грн. сума заборгованості за відсотками та 4932,50грн. сума заборгованості за пенею.
Позивач зазначає, що після відступлення прав грошової вимоги за вказаними кредитними договорами відповідачкою не було здійснено жодного платежу щодо погашення заборгованості ні на його рахунок, ні на рахунок попереднього кредитора. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь вказану заборгованість за кредитними договорами, а також понесені ним судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився, але в позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про дату, час і місце засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за її відсутністю не подала.
За таких обставин, враховуючи неявку відповідачки, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку.
10.04.2024р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір позики №2235454, за умовами якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 2500,00грн. на строк 15 днів, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Вказаний договір містить особисті дані відповідачки та її електронний підпис одноразовим ідентифікатором (а.с.21-23).
Право грошової вимоги за вказаним кредитним договором позивач набув на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р., укладеного між ним та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (а.с.12-14).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №29 від 19.08.2024р. до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р. позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в розмірі 7737,50грн., у тому числі: 2500,00грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 305,00грн. сума заборгованості за відсотками та 4932,50грн. сума заборгованості за пенею (а.с.27).
Зазначений Реєстр боржників клієнт передав факторові згідно акту прийому-передачі від 19.08.2024р. (а.с.26).
Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості станом на 28.02.2025р., з якого вбачається, що у період з 19.08.2024р. по 28.02.2025р. відповідачка жодного разу не сплатила кошти з метою погашення заборгованості за договором позики (а.с.28).
Також, 14.04.2024р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір позики №79871467, за умовами якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 5000,00грн. на строк 30 днів, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Вказаний договір містить особисті дані відповідачки та її електронний підпис одноразовим ідентифікатором (а.с.8-10).
Право грошової вимоги за вказаним кредитним договором позивач набув на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р., укладеного між ним та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (а.с.12-14).
Зазначений Реєстр боржників клієнт передав факторові згідно акту прийому-передачі від 25.09.2024р. (а.с.18).
Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості станом на 28.02.2025р., з якого вбачається, що у період з 25.09.2024р. по 28.02.2025р. відповідачка жодного разу не сплатила кошти з метою погашення заборгованості за договором позики (а.с.20).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).
30.09.2015р. набрав чинності Закон України «Про електронну комерцію», яким встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Частиною 4 цієї статті визначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Разом з цим, відповідно до ч.6 цієї статті відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Також, ч.12 цієї статті визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За змістом ст.12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021р. у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021р. у справі №234/7159/20.
Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України).
Відповідачка не надала суду доказів, які б спростовували її заборгованість перед позивачем за вказаними кредитними договорами, з заявами та клопотаннями про витребування доказів, які могли б свідчити про відсутність заборгованості, вона до суду не зверталася, відзив на позов не подала.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами №2235454 від 10.04.2024р. та №79871467 від 14.04.2024р. з урахуванням процентів за користування кредитом підлягають задоволенню.
Разом з цим, відповідно до положень п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи ту обставину, що сума заборгованості за пенею за кредитними договорами №2235454 від 10.04.2024р. та №79871467 від 14.04.2024р. нарахована у період дії в Україні воєнного стану, тобто після 24.02.2022р., вона підлягає списанню кредитодавцем, а тому підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні.
При зверненні до суду з цією позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №102814 від 18.03.2025р. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст.526, 626, 628, ч.1 ст.638, ч.2 ст.639, ч.1 ст.1054, п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ч.3 ст.12, ч.1 ст.76, ч.1 ст.81, ч.1 ст.141, ч.3 ст.258, ст.ст.259, 263-265, ч.1 ст.280, ст.ст.281, 282 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Савранського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч.ч.1, 2 ст.284 ЦПК України).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи (ч.1 ст.289 ЦПК України).
СУДДЯ (підпис)
Суддя Савранського районного
суду Одеської області Бростовська Н.О.