Справа №333/3421/25
Провадження №2/333/2846/25
12 червня 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Варнавської Л.О.
за участю секретаря судового засідання Бабак З.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача Поляков О.В. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №550925911 від 20.08.2021 року. В обґрунтування зазначає, що 20 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір №550925911 у формі електронного документа. Договір підписано за допомогою одноразового ідентифікатора (електронного підпису) MNV5R74H, що є аналогом власноручного підпису згідно із Законом України «Про електронну комерцію». Перед підписанням Відповідач ознайомився з Правилами надання коштів у позику на сайті www.moneyveo.ua та підтвердив прийняття умов шляхом заповнення заявки на отримання кредиту. Згідно з умовами договору, Відповідачу було надано кредит у розмірі 18 750,00 грн строком на 56 днів з процентною ставкою 0,69% на день (дисконтна) та 1,30% на день (базова). Кошти були фактично перераховані на банківську картку Відповідача, що підтверджується платіжними документами. У подальшому право вимоги за кредитним договором неодноразово передавалося іншим суб`єктам фінансової діяльності шляхом укладення договорів факторингу: 09 листопада 2021 року право вимоги перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. Підтвердженням є Витяг з реєстру прав вимоги №159, який включає кредитний договір №550925911. Строк дії договору неодноразово продовжувався до 31 грудня 2024 року додатковими угодами. 20 грудня 2023 року право вимоги було відступлено ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» на підставі Договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК Онлайн Фінанс». Факт переходу права вимоги підтверджується Витягом з реєстру прав вимоги №2. 17 квітня 2024 року ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» уклало Договір факторингу №17/04/24 з ТОВ «ФК ЕЙС» (Позивачем у даній справі), за яким останньому було передано право грошової вимоги до Відповідача. Підтвердженням цього є Акт прийому-передачі та відповідний Реєстр боржників.
Таким чином, позивач ТОВ «ФК ЕЙС» є належним кредитором за Кредитним договором №550925911 від 20.08.2021, і має законне право вимагати від Відповідача погашення заборгованості у розмірі 30 643,82 грн., що включає як основну суму кредиту - 18 750,00 грн., так і нараховані проценти - 11 893,82 грн. Переходи прав вимоги підтверджуються документально та відповідають вимогам чинного цивільного законодавства України.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином. В прохальній частині позовної заяви, просив суд провести розгляд за відсутності представника позивача, позивні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечую щодо ухвалення заочного рішення.
Місце проживання відповідача ОСОБА_1 знаходиться на тимчасово окупованій території, повідомлення про судове засідання, через засоби поштового зв`язку неможливо здійснити, виклик відповідача здійснювався через оголошення на сайті Комунарського районного суду м.Запоріжжя.
Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов наступних висновків.
Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 20.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 550925911 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідно до умов зазначеного Договору, Кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 18 750,00 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок, на умовах строковості, зворотності, платності. Строк надання кредиту 56 днів.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 18 750,00 грн, відповідно до умов укладеного Договору.
Згідно із ст.639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 Цивільного кодексу України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із п.6 ч.1 ст.3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»,електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 18 750,00 грн підтверджено Договором №550925911 від 20.08.2021, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV5R74H, довідкою щодо дій позичальника, платіжним дорученням від 20.08.2021, довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», письмовим листом та розрахунком заборгованості за Кредитним договором.
Відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитні кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.
Зазначений Договір відповідачем не оспорювався, у передбаченому законом порядку не визнаний недійсним/нікчемним.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчувався 28.11.2019.
Далі, 28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 19, якою продовжено строк дії Договору факторингу до 31.12.2020. При цьому інші умови Договору залишилися без змін.
31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено строк Договору до 31.12.2021. Також, в цій Додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.1.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.
31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 27, якою продовжено строк дії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2022. При цьому інші умови Договору залишилися без змін, відповідно до Договору факторингу в редакції від 31.12.2020.
31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 31, якою продовжено строк дії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2023. При цьому інші умови Договору залишилися без змін, відповідно до Договору факторингу в редакції від 31.12.2020.
31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 32, якою продовжено строк дії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2024.
Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги від 28.11.2018 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 30 643,82 грн. Так, право грошової вимоги за Кредитним договором № 550925911 від 20.08.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 09.11.2021, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 159.
30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого до 31.12.2024.
Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 30 643,82 грн.
У подальшому, 17.04.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 17/04/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ейс» відступлене право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 550925911 від 20.08.2021.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За загальним правилом зобов`язання виконуються тими самими особами, які були кредитором і боржником під час їх виникнення. Але законодавство передбачає можливість заміни осіб (як кредитора, так і боржника) при збереженні предмета і змісту зобов`язання. Стосовно обсягу прав, що переходять до нового кредитора, Цивільний Кодекс України у ст. 514 закріплює правило, згідно з яким до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, ТОВ «ФК «Ейс» є новим кредитором у зобов`язанні, позичальником у якому є відповідач ОСОБА_1 .
Всупереч умовам Кредитного договору, ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 , останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.
Відповідно до розрахунку заборгованості, виписки з особового рахунку за Кредитним договором, у ОСОБА_1 , залишок заборгованості за Кредитним договором № 550925911 від 20.08.2021 складає 30 643,82 грн, з яких: 18 750 грн заборгованість по кредиту; 11 893,82 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені Договором строки погашення заборгованості не здійснював, внаслідок чого у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем ТОВ «ФК «Ейс» утворилась заборгованість за Кредитним договором № 550925911 від 20.08.2021 у загальному розмірі 30 643,82грн.
Відповідно до ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згіднозі ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 638 Цивільного кодексу Українивизначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Зі змісту ч.ч.1, 2 ст.207 Цивільного кодексу України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюються печаткою.
Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України,позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст.1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згіднозі ст.1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У силу ч.1 ст.1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
На час розгляду справи в суді відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитними договорами у добровільному порядку.
Також відповідач не надав заперечень проти наданого позивачем розрахунку заборгованості.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст.617 Цивільного кодексу України.
Враховуючи, що до теперішнього часу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором № 550925911 від 20.08.2021 не виконав, заборгованість не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Згідно зі статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України,судовий збір включено до складу судових витрат.
Відповідно до ч.1ст.141 Цивільного процесуального кодексу України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 422,40 грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн, суд зазначає таке.
За приписами ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч.3 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
На підставі п.1 ч.3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Згідно із ч.1 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
За приписами ч.2 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України).
Нормою ч.8 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України).
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 у справі № 463/2001/19 де зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію Договору про надання правничої допомоги № 03/04/24 від 03.04.2024, копію протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № № 03/04/24 від 03.04.2024, копію Додаткової Угоди № 5 до Договору про надання правничої допомоги № № 03/04/24 від 03.04.2024, копію Акту прийому-передачі наданих послуг (акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № № 03/04/24 від 03.04.2024), копію довіреності, копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Від відповідача Шевченка А.П. клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду не надходило.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, а саме в сумі 5 000,00 грн.
Керуючись ст.ст.610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ч.4 ст.223, ст.ст.10-13, 77-80, 141, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 12 червня 2025 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська