РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025

м.Харків

Справа № 639/321/25

провадження 2/639/677/25

Новобаварський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Семенюк А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи- Харківська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду до дочки ОСОБА_2 , 3 особи- Харківська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 .Будинок знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс». В квартирі зареєстровані позивач, його дружина ОСОБА_4 , їх повнолітні діти-син ОСОБА_3 , донька ОСОБА_2 , а також інші мешканці- треті особи по справі, які не є членами сім`ї позивача. Відповідач ОСОБА_2 , 1992 р. народження , з 2014 року в квартирі не проживає, вийшла заміж, виїхала до російської федерації, де отримала спочатку свідоцтво про надання тимчасового притулку, народила двох дітей, на теперішній час отримала громадянство рф, постійно проживає в Ленінградській області, приїжджала до батьків лише один раз у 2015 р. на три дні.Донька втратила інтерес до квартири, комунальні послуги не сплачує. Перебування відповідача протягом тривалого часу на реєстраційному обліку в квартирі завдає позивачу збитків, оскільки нарахування платежів за певні комунальні послуги здійснюється з розрахунку кількості зареєстрованих осіб, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила через позивача нотаріально завірену в.о.нотаріуса нотаріального округу Санкт-Петербурга 15.05.2025 заяву, адресовану до Новобаварського суду м.Харкова, якою вона просить виписати її з кв. АДРЕСА_1 , претензій до батьків ОСОБА_1 і ОСОБА_4 не має. Надала копію паспорта рф.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

3 особи- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 проти позову в судовому засіданні не заперечували, підтвердили факт відсутності відповідача у жилому приміщенні без поважних причин на протязі одинадцяти років.

Треті особи- представник Харківської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, письмових пояснень на підтримку або заперечення проти позову не надали.

Суд, вислухавши пояснення позивача, третіх осіб, м перевіривши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 085635, виданого Комінтернівським РВК 23.04.1992, на право зайняття жилого приміщення жилою площею 12 кв.м.Постановою адміністрації та профкому Харківського державного комунального підприємства «Міськелектротранс» від 18.12.1997 сім`ї ОСОБА_1 ( він, дружина, дочка-1992 р.н., син-1995 р. н.) виділена звільнена кімната пл. 8,6 кв.м.

Відповідно до довідки КП "Жилкомсервіс» № Б-24/8077.07-03 від 20.12.2024 будинок по АДРЕСА_2 знаходиться на балансі підприємства.

За інформацією Реєстру територіальної громади м.Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, станом на 09.12.2024 р. у спірній квартирі зареєстровані позивач, його дружина ОСОБА_4 , діти ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , а також 3 особи- ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Згідно з актом сусідів на квартирі - ОСОБА_8 ( кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_11 ( кв. АДРЕСА_4 ), ОСОБА_12 ( кв. АДРЕСА_5 ) від 25.12.2024, ОСОБА_2 , 1992 року народження зареєстрована, але фактично не проживає в кв. АДРЕСА_1 , починаючи з 17 серпня 2014 року.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 13.04.2015 отримала на території рф свідоцтво про надання тимчасового притулку, має двох дітей ОСОБА_13 ,2015 р. н., ОСОБА_14 , 2017 р.н., які народилась в рф. Відповідачу ОСОБА_15 видано 17.12.2020 паспорт рф з місцем реєстрації АДРЕСА_6 .

Стаття 47 Конституції України передбачає, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, які передбачено законом ( ст. 9 ЖК України).

Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Кожній особі, окрім інших прав, гарантовано право на повагу до її житла, яке охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла (пункт 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод).

Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 року), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 року).

Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у це право (рішення ЄСПЛ від 13 травня 2008 року у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» (McCann v. theUnitedKingdom), заява № 19009/04, п. 50; рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitsky v.Ukraine») заява № 30856/03, п. 41.

Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил ЦПК України щодо оцінки доказів.

Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення.

Положеннями частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною першою статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів дійшов висновку про доведеність позовних вимог, а отже, наявні передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи- Харківська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_7 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_7 );

Треті особи- Харківська міська рада ( , м.Харків, майдан Конституції, 7);

- ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_7 );

- ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_7 );

- ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_7 );

- ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож АДРЕСА_7 );

- ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_4 , прож. АДРЕСА_7 );

ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_5 , прож. АДРЕСА_7 ).

Повне судове рішення складено 19.06.2025

СУДДЯ -