Справа№592/5316/25
Провадження №2/592/1710/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенка В.Г., за участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

з участю представника відповідача Анохіної Я.І.

УСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 174 418 грн 71 коп. та понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп..

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.04.2024 уклав з відповідачем кредитний договір АВН0СТ53510179, щодо надання кредиту в розмірі 100 000 грн 00 коп. строком на 59 місяців (тобто до 31.03.2029) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно (кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту). Свій обов`язок виконав повністю, надав відповідачу кредит згідно умов кредитного договору. Однак відповідач своїх обов`язків по поверненню кредиту не виконує. У зв`язку з порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 03.04.2025 утворилась заборгованість в сумі 174 418 грн 71 коп., з яких: 99 744 грн. 81 коп. заборгованість за кредитом, 68 652 грн. 54 коп. заборгованість по відсоткам, 6 021 грн. 36 коп. заборгованість за пенею.

Ухвалою Ковпаківського районного суду від 08.04.2025 відкрито провадження та призначено судове засідання у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання о 10-00 год. 13.05.2025.

13.05.2025 представник відповідача надіслав заяву про розгляд справи без участі відповідача. Одночасно представником відповідача подано відзив на позовну заяву з заявою про поновлення строку на подання відзиву. У відзиві на позовну заяву позов визнав частково. Зокрема, визнав факт отримання відповідачем коштів у розмірі 100 000 грн 00 коп. Проте вважав, що позивач не надав доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору. Кошти відповідач отримав через застосунок у телефоні через послугу «Швидка готівка». З умовами договору відповідач не був ознайомлений. Зазначений розмір процентної ставки не був узгоджений. Відповідач частково сплатив кошти 09.04.2024 - 1 900 грн, 12.06.2024 - 760 грн, 23.06.2024 - 70 грн., а всього 2 730 грн. У зв`язку з цим на думку відповідача залишок заборгованості за наданим кредитом становить суму у розмірі 97 270 грн 00 коп.. Вважав заявлені проценти у розмірі 68 652 грн 54 коп. порушують баланс прав сторін і є непропорційними щодо суми отриманого кредиту, адже вони більші ніж у половину від суми взятої відповідачем. Також вважав, що пеня не може бути стягнута у період воєнного стану.

16.06.2025 представник відповідача надіслав до суду заяву про зменшення штрафних санкцій та пені. Свої вимоги мотивував позицією як по запереченню проти позову. Також просив врахувати його матеріальне становище, статус особи з інвалідністю з дитинства, має встановлену третю групу інвалідності, те, що є безробітним. Єдиним джерелом доходу відповідача є соціальна допомога по інвалідності у розмірі 2 380, 00 грн. Також він сплачує аліменти на утримання дитини.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала позицію викладену у відзиві на позовну заяву та заяві про зменшення штрафних санкцій та пені.

Суд, заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного:

Суд установив, що 29.11.2023 відповідач звернувся до позивача щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

01.04.2024 будучи клієнтом позивача, відповідач уклав кредитний договір АВН0СТ53510179, щодо надання кредиту у сумі 100 000 грн 00 коп. строком на 59 місяців (тобто до 31.03.2029) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 на рік (кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту). Розмір щомісячного платежу відповідача становив 6 505 грн. 19 коп.

Цей договір був підписаний відповідачем шляхом накладання електронного цифрового підпису.

До договору була додана таблиця обчислення загальної вартості кредиту, яка також підписана відповідачем шляхом накладання електронного цифрового підпису.

Позивач свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером від 01.04.2024.

Відповідач користувався коштами позивача, однак належним чином не повертав кредит та не сплачував проценти. У зв`язку з порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 03.04.2025 утворилась заборгованість в сумі 174 418 грн 71 коп., з яких: 99 744 грн 81 коп. заборгованість за кредитом, 68 652 грн 54 коп. заборгованість по відсоткам, 6 021 грн 36 коп. заборгованість за пенею.

Також суд встановив, що відповідач частково сплатив кошти 09.04.2024 - 1 900 грн, 12.06.2024 - 760 грн, 23.06.2024 - 70 грн., а всього 2 730 грн, що підтверджується випискою з рахунку відповідача.

Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 626, 628, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Аналізуючи наведений зміст положень Кодексу суд констатує, що кредитний договір може буди укладений шляхом приєднання до згідно умов встановлених у відповідних формулярах. Такі формуляри зокрема мають містити умови надання кредиту, відповідний розмір кредитної ставки, умови повернення тощо.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами. Моментом його підписання є використання електронного підпису.

З встановлених обставин вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір який складається з заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Заява клієнта та додаток містили умови надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок повернення коштів та сплати процентів, пеню за невиконання зобов`язання. Відповідач наклав цифровий підпис на зазначені документи. Таким чином суд вважає, що між сторонами був укладений договір у належний спосіб.

Наведеними положеннями закону передбачено таке зобов`язання як кредит. Так передбачено надання коштів у кредит за яким боржник має повернути його та сплатити проценти за користування. При цього закон передбачає, що боржник має виконати свої зобов`язання належним чином.

За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України судовим способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тобто заявлена сума боргу може бути стягнута за рішенням суду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву підтвердив факт отримання кредитних коштів та визнав заборгованість по тілу кредиту з урахуванням часткових оплат на загальну суму 97 270 грн 00 коп.. Разом з тим він заперечував проти позову з тих підстав, що не був ознайомлений зі змістом договору та розміром процентної ставки.

Проте твердження відповідача спростовуються встановленими вище обставинами. Так кредитний договір був укладений між сторонами на умовах приєднання відповідача до запропонованого позивачем договору. Сам кредитний договір складається з заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Зазначені документи містять усі істотні умови договору. Відповідач знав про умови та наклав свій цифровий підпис на зазначені правочини, тобто підписав його. З цього вбачається, що договір був укладений до його підписання, а відповідач ознайомився зі змістом правочину.

Відповідач надав роздруківку з застосунку через який отримував кредит. Однак ці докази не спростовують встановлених судом фактів, які наведені вище.

Відповідач просив зменшити розмір пені. На таке суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому слід зазначити, що наведена норма надає право суду саме зменшити розмір неустойки, а не звільнити від її сплати.

Позивач просив стягнути з відповідача пеню у сумі 6 021 грн 36 коп., що становить 3,45 проценти від заявленої ціни позову, тобто сума неустойки є незначною. Відповідач майже одразу після отримання кредиту допустив порушення свого обов`язку, не повертав суму отриманого кредиту та не сплачував проценти за його користування. Разом з цим відповідач не надав суду доказів на підтвердження поважності причин невиконання обов`язку.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (ч. 3 ст. 551 ЦК України) суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26.08.2021 у справі № 911/378/17 (911/2223/20).

З огляду на судову практику, у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки суди, зокрема, беруть до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 22.05.2019 у справі № 910/11733/18).

При вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги також співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 920/1013/18, від 26.03.2020 у справі № 904/2847/19).

При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18).

Ураховуючи наведене суд вважає, що немає підстав для зменшення неустойки, адже її розмір є незначним, невиконання зобов`язання відповідачем мало постійний характер.

Ураховуючи наведене суд вважає, що немає підстав для зменшення неустойки, адже її розмір є незначним, невиконання зобов`язання відповідачем мало постійний характер.

Відповідач вважав, що під час дії воєнного стану пеня підлягає списанню.

На це слід зазначити таке.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом дію воєнного стану продовжено.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022 доповнено розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 6-1, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті.

Також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».

Водночас, вказана норма Закону діяла до 24.12.2023, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 3498-IX пункт 6-1 розділу IV виключено.

Згідно з умовами кредитного договору пеня нарахована по договору від 01.04.2024.

Отже, борг по процентам за користування кредитом та пеня позивачем нараховані вже після припинення дії пункту 6-1 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування».

За таких обставин вимоги позивача про стягнення пені ґрунтуються на нормі права.

З наведених положень закону та встановлених обстави вбачається, що відповідач отримав у кредит кошти, але не повернув їх належним чином та не сплатив проценти. Відтак суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 171 688 грн. 71 коп., тобто за вирахуванням повернутої суми відповідачем 2 730 грн. з заявленої суми позову 174 418, грн. 18 коп., що становить 98,43 проценти від заявленої ціни позову.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі пропорційно до задоволеної частини, а саме 2 384 грн. 37 коп., тобто 98,43 проценти від 2 422 грн 40 коп. сплаченої суми судового збору.

На підставі зазначеного і керуючись ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 89, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ) 171 688 грн 71 коп. заборгованості, 2 384 грн 37 коп. відшкодування витрат, а всього 174 073 грн 08 коп.

Відмовити у інші частині у задоволенні позову Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумської апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 23.06.2025.

Суддя В.Г. Костенко