Справа № 487/3755/23
Провадження № 2/487/106/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18.06.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючий суддяНікітін Д.Г.,
при секретаріМарченко О.С.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири,

встановив:

26.06.2023 до суду звернувся представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 : матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири, в сумі 48287,00 грн.; моральну шкоду в сумі 7000,00 грн.; витрати на проведення кошторисної оцінки матеріальних збитків в сумі 3600,00 грн..

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована та проживає. 23 березня 2023 року відбулося залиття вищезазначеної квартири з вини власників та мешканців квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Факт залиття квартири зафіксовано актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального водопостачання від 23.03.2023 р., складеним членами та затвердженим головою правління об`єднання власників багатоквартирного будинку «50 вул. Лазурна, 50-а вул. Лазурна» ().

Вказаним актом встановлено, що 23 березня 2023 року в будинку АДРЕСА_2 сталося залиття на системі водовідведення; у кв. АДРЕСА_3 - залиття стелі і шпалер всієї квартири (квартира позивачки), та стелі у під`їзді (на даному поверсі); у кв. АДРЕСА_4 - залиття стелі і стін у кімнаті та санвузлі. Причиною залиття, що трапилось на системі водовідведення, імовірно, є не закритий кран у ванній кімнаті у квартирі АДРЕСА_5 » Дамарацькою Л.А., підписано членом правління ОСОБА_5 , а також власниками квартир: ОСОБА_6 (кв. АДРЕСА_4 ), ОСОБА_1 (кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 (кв. АДРЕСА_6 ), ОСОБА_8 (кв. АДРЕСА_7 ). Отже, залиття квартири позивачки сталося саме з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище над квартирою ОСОБА_1 № 58. При чому, при обстеженні мереж під час складання акту явних ознак несправного стану мереж водопостачання чи опалення не знайдено та не зафіксовано ані в квартирі АДРЕСА_8 , ані в інших квартирах по даному стояку чи поряд. Саме тому, імовірною причиною в акті було вказано саме необачність мешканців квартири АДРЕСА_8 та не закриття крану у ванній кімнаті у квартирі АДРЕСА_8 , що, до речі, вже було неодноразовим випадком.Внаслідок залиття квартира позивачки (№58) постраждала найбільше, бо знаходиться як раз під квартирою ОСОБА_4 № 62. В квартирі АДРЕСА_3 залито усі стелі та стіни, промокли всі шпалери, пошкоджені електропроводка, електроточки та світильники. Квартира потребує капітального ремонту. З метою проведення точної оцінки всіх матеріальних збитків, спричинених затопленням квартири, та звернення до суду про їх відшкодування, ОСОБА_1 звернулась до фахівців Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області.

Відповідно до Зведеного кошторисного розрахунку вартості ремонтних робіт в приміщеннях квартири АДРЕСА_9 по ліквідації залиття з вище розташованої квартири, складеного фахівцем Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області за поточними цінами станом на 30.05.2023 р., розмір ремонтних робіт в приміщеннях квартири АДРЕСА_9 по ліквідації залиття з вище розташованої квартири, складає 48287 грн. разом з ПДВ.

Завдану матеріальну шкоду в добровільному порядку відповідачі відшкодувати відмовляється.

Крім того, неправомірними діями відповідача позивачці завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, перенесеним емоційним напруженням, що тягне за собою психологічний дискомфорт та почуття моральної пригніченості, які вплинули на її психоемоційний стан та погіршили гармонійні адаптовані умови її життя і життєдіяльності.

Ухвалою суду від 11.12.2024 року змінено первісного відповідача на належного ОСОБА_2 .

Позивач подав заяву, якою підтримав позовні вимоги та просив справу розглядати за її відсутності.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином за адресою реєстрації.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована та проживає.

23 березня 2023 року відбулося залиття вищезазначеної квартири з вини власників та мешканців квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Факт залиття квартири зафіксовано актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального водопостачання від 23.03.2023 р., складеним членами та затвердженим головою правління об`єднання власників багатоквартирного будинку «50 вул. Лазурна, 50-а вул. Лазурна» ().

Вказаним актом встановлено, що 23 березня 2023 року в будинку АДРЕСА_2 сталося залиття на системі водовідведення; у кв. АДРЕСА_3 - залиття стелі і шпалер всієї квартири (квартира позивачки), та стелі у під`їзді (на даному поверсі); у кв. АДРЕСА_4 - залиття стелі і стін у кімнаті та санвузлі.

Причиною залиття, що трапилось на системі водовідведення, імовірно, є не закритий кран у ванній кімнаті у квартирі

АДРЕСА_5 » ОСОБА_9 , підписано членом правління ОСОБА_5 , а також власниками квартир: ОСОБА_6 (кв. АДРЕСА_4 ), ОСОБА_1 (кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 (кв. АДРЕСА_6 ), ОСОБА_8 (кв. АДРЕСА_7 ).

Отже, залиття квартири позивачки сталося саме з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище над квартирою ОСОБА_1 № 58.

При обстеженні мереж під час складання акту явних ознак несправного стану мереж водопостачання чи опалення не знайдено та не зафіксовано ані в квартирі АДРЕСА_8 , ані в інших квартирах по даному стояку чи поряд. Саме тому, імовірною причиною в акті було вказано саме необачність мешканців квартири АДРЕСА_8 та не закриття крану у ванній кімнаті у квартирі АДРЕСА_8 , що, до речі, вже було неодноразовим випадком.

Внаслідок залиття квартира позивачки (№58) постраждала найбільше, бо знаходиться як раз під квартирою ОСОБА_4 № 62.

В квартирі АДРЕСА_3 залито усі стелі та стіни, промокли всі шпалери, пошкоджені електропроводка, електроточки та світильники. Квартира потребує капітального ремонту.

З метою проведення точної оцінки всіх матеріальних збитків, спричинених затопленням квартири, та звернення до суду про їх відшкодування, ОСОБА_1 звернулась до фахівців Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області.

Відповідно до Зведеного кошторисного розрахунку вартості ремонтних робіт в приміщеннях квартири АДРЕСА_9 по ліквідації залиття з вище розташованої квартири, складеного фахівцем Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області за поточними цінами станом на 30.05.2023 р., розмір ремонтних робіт в приміщеннях квартири АДРЕСА_9 по ліквідації залиття з вище розташованої квартири, складає 48287 грн. разом з ПДВ.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до ст.151 ЖК УРСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

Положеннями ст.177 ЖК УРСР встановлено, зокрема, що громадяни, зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання.

Згідно зі ст. 10 ЖК УРСР, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватись правил користування жилими приміщеннями.

Отже, відповідач, як законний власник (користувач), несе обов`язок по забезпеченню схоронності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання в квартирі, яке стало причиною залиття.

Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно з положеннями ст.1192ЦКУкраїни якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-183цс14 від 03.12.2014, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини: якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи викладені положення діючого законодавства саме на власника покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку із використанням належного йому майна.

Разом із тим, суд приходить до переконання, що за відсутності у матеріалах справи доказів того, що ремонтні роботи у квартирі позивачки були виконані платником податку на додану вартість, розмір відшкодування майнової шкоди має бути зменшений на розмір податку на додану вартість (8048 грн.).

Отже, враховуючи надані докази, наявність причинного зв`язку між залиттям і шкодою, суд вважає, обґрунтованою вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки підтверджено завдання шкоди залиттям квартири позивача відповідачем, у розмірі 40239,00 грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 р, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 7000,00 грн.

Суд вважає, що внаслідок пошкодження майна, що належить позивачу, з вини відповідача, особа перенесла емоційні переживання, вимушена витрачати час для врегулювання питання щодо відшкодування шкоди та відновлення пошкодженого майна, що призводить до зміни способу життя протягом тривалого часу, в зв`язку з чим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 5000,00 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.

Стороною відповідача не надано суду будь яких належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень.

Щодо розподілу понесених судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з нормами ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За нормами ч. 3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи,що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з вимогами ч. 8 ст.141ЦПКУкраїни розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно розрахунку судових витрат, зазначеному стороною позивача, вони складаються з: витрати пов`язані із визначенням вартості ремонтно-будівельних робіт по ліквідації залиття в розмірі 3600,00 грн.,

Відповідно з позивача в дохід Держави підлягає стягненню 1059,96 грн., з відповідача в дохід Держави підлягає стягненню 4828,47 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдані майнові збитки, спричинені залиттям квартири, в сумі 40239,00 гривень, спричинену моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь Держави, в сумі 4828 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Держави, в сумі 1059 грн. 96 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.Г. Нікітін