КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5939/2025
У Х В А Л А

19 червня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів: Фінагеєва В.О., Яворського М.А., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року позов задоволено. Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_1 24 грудня 2024 року особисто подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Для вирішення питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження з суду першої інстанції було витребувано вказану справу, яка 16 січня 2025 року надійшла до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки відповідачем при поданні апеляційної скарги не було долучено документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Заявнику, відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 20 січня 2025 року, було надано строк тривалістю десять днів з дня вручення копії ухвали для виправлення вказаних недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи, Київський апеляційний суд неодноразово (21.02.2025, 21.03.2025, 15.04.2025, 01.05.2025) направляв ОСОБА_1 засобами поштового та електронного зв`язку на поштову адресу відповідача, що вказана в матеріалах справи та ним особисто в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ) та на електронну пошту ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

При перевірці доставки листів ОСОБА_1 . Київським апеляційним судом було встановлено, що, відповідно до інформації з офіційного сайту АТ "Укрпошта", вказані листи адресату вручені не були та підлягали поверненню відправнику з відмітками "невдала спроба вручення" та "повернення відправнику (закінчення встановленого терміну зберігання)" (а.с.32, 34, 39).

Крім того, на а.с. 31 міститься звіт про неможливість доставки вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду відповідачу ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у заявника зареєстрованого електронного кабінету в системі "Електронний суд".

14 квітня 2025 року головним консультантом ОСОБА_3 був здійснений телефонний дзвінок за номером мобільного телефону, який вказаний в апеляційній скарзі ( НОМЕР_1 ) як контактний номер телефону ОСОБА_1 для повідомлення його про рух справи № 759/19548/24, про що була складена відповідна телефонограма (а.с. 34а). Відповівши на вказаний телефонний дзвінок ОСОБА_1 повідомив, що поштову кореспонденцію Київського апеляційного суду не отримував та просив направити копію ухвали Київського апеляційного суду від 20 січня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На а.с. 37 міститься звіт про підтвердження отримання адресатом ( ОСОБА_1 ) вихідної кореспонденції з вмістом ухвали Київського апеляційного суду від 20 січня 2025 року на вказану електронну пошту ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відтак, суд здійснював всі можливі дії для повідомлення ОСОБА_1 про рух вказаної справи, направляючи копію ухвали Київського апеляційного суду від 20 січня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху позивачу на поштову адресу та на електронну пошту.

Станом на 19 червня 2025 року ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, у тому числі цікавиться рухом справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини у справах "Каракуця проти України" та "Пономарьов проти України" звертав увагу на те, що заявники мають виявити належну зацікавленість у розгляді їхньої справи, в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини зазначав, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, застосування положень ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 6 ст. 357 ЦПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин, оскільки недоліки апеляційної скарги не були належним чином усунуті, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.