Провадження № 2/582/320/24
Справа № 582/1203/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2025 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яковенко Н.М.,

за участю секретаря Ярмоленко А.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Сопік С.Д.,

розглядаючи у залі суду смт Недригайлів у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

24.09.2024 адвокат Шульга Олександр Сергійович звернувся до суду із первісним позовом в інтересах ОСОБА_4 , у якому просив ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перешкоджати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брати участь у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6 шляхом забезпечення необмеженого спілкування батька з сином ОСОБА_6 телефоном та в режимі "он-лайн" з використанням програмного забезпечення "Viber" або іншого подібного з урахуванням режиму для дитини.

Ухвалою суду від 27.09.2024 провадження у справі за цим позовом відкрито та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

22.10.2024 до суду надійшов зустрічний позов відповідача ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , у якому представник позивача просив позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 31.10.2025 постановлено прийняти до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, та об`єднати в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею.

Ухвалою суду від 03.04.2025 постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, та розпочати розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 13.05.2025 задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , та первісний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, залишено без розгляду.

Провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, постановлено продовжувати в загальному порядку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 на обгрунтування зустрічного позову зазначив, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області 27.04.2023 розірвано. Від цього шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

Відповідач є батьком неповнолітніх дітей, проте не бере участі у їх вихованні, не цікавиться їх здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує.

Крім того, на підставі виконавчого листа № 582/162/23, виданого Недригайлівським районним судом Сумської області 24.05.2023, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання цих неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, проте має заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 17.10.2024 становить 86001,70 грн.

На даний час позивач проживає за кордоном, а саме на території Польщі, де завагітніла та народила дитину від іншого чоловіка, а відповідач у телефонному режимі постійно погрожує їй та її теперішньому чоловіку фізичною розправою, систематично порушує спокій телефонними дзвінками та повідомленнями, як зі свого номера, так і з інших, та використовує лихослів`я по телефону, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутися із заявою до Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за таку поведінку.

З моменту розлучення відповідач жодного разу не виявив бажання якимось чином допомогти у вихованні дітей, тому зважаючи на ухилення від виховання та утримання дітей, представник позивача позов просив задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснив, що ОСОБА_4 ніколи не переставав цікавитися своїми дітьми, не втрачав до них батьківських почуттів. Однак через повномасштабне вторгнення мати дітей вивезла їх за кордон, з того часу він не має можливості спілкуватись з дітьми та брати участь у їх вихованні. Крім того ОСОБА_3 перешкоджає йому спілкуватися з дітьми, тому він звертався з позовом про визначення способу участі у вихованні дитини. Разом з тим, у зв`язку з тим, що станом на час розгляду цієї справи він був мобілізований, він просив залишити свій позов без розгляду, так як на передовій не матиме можливості спілкуватися з дитиною. Так, дійсно ОСОБА_4 має заборгованість зі сплати аліментів, яку намагається погасити, однак факт несплати аліментів не може бути єдиною підставою для позбавлення його батьківський прав, про що зазначено також в рішеннях Верховного Суду.

Представник залученої до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради, ОСОБА_9 , в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 не підтримала, та зазначила, що в інтересах неповнолітніх дітей вбачає не доцільним позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, представника органу опіки та піклування, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 46-48).

Як встановлено судом, рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області 27.04.2023 шлюб між ними розірвано.

На підставі виконавчого листа № 582/162/23, виданого Недригайлівським районним судом Сумської області 24.05.2023, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання цих неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 17.10.2024 становить 86001,70 грн (а.с. 100).

Органом опіки та піклування Недригайлівської селищної ради суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, із якого слідує, що орган опіки та піклування Недригайлівської селищної ради вважає не доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 146-151). До таких висновків орган опіки і піклування дійшов з огляду на те, що батько дітей працює, сплачує аліменти та намагається погасити заборгованість з їх сплати, цікавиться життям дітей, бажає опікуватися ними, брати участь у їх вихованні. Однак ОСОБА_3 створює останньому перешкоди у реалізації його прав як батька.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно зі статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (частина четверта статті 164 СК України).

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

При цьому за положенням частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер, а тому не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного із батьків батьківських прав.

При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 19 листопада 2020 року у справі № 317/923/17, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року, у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, відсутні. Батько дітей бажає спілкуватися з дітьми, проти позбавлення батьківських прав категорично заперечує, намагається приймати участь у вихованні дітей, а позбавлення батьківських прав слід розглядати як крайній захід сімейно-правового характеру, який застосовується до батьків, що не забезпечують належного виховання своїх дітей.

При цьому, наявність заборгованості по аліментам сама по собі не є підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав. Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 23 квітня 2020 року в №420/1075/17 (провадження № 61-17053св19) та постанові Верховного Суду від 22 квітня в справі № 643/5002/17 (провадження № 61-1016св19):

З урахуванням якнайкращих інтересів дітей, бажання відповідача ОСОБА_4 брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми та з огляду на відсутність виключних підстав для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко