Ширяївський районний суд Одеської області
28.05.2025 Справа №: 491/591/22 Провадження № 2/518/17/2025
Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

28 травня 2025 року

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Тарасенко М.С.,

секретаря судового засідання Логвенюк О.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Любашівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (), про визнання батьківства,-

ВС Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Любашівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (), про визнання батьківства.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що протягом 2011 року вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від указаного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження на підставі ч. 1 ст. 135 СК України: «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою».

Звертає увагу, що син зареєстрований по-батькові « ОСОБА_4 », вважає, що це підтверджує факт наявності кровної спорідненості з відповідачем. За їхнього спільного проживання відповідач визнав свого сина, забезпечував матеріально, а також в перший час після того як вони розійшлися телефонував, запитував про здоров`я сина та інші важливі речі

На даний час відповідач відмовляється взагалі надавати будь яку допомогу сину, тому виникла необхідність у стягненні аліментів на утримання сина та визнання відповідача батьком ОСОБА_3 .

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, відзив на позовну заяву не надав.

Представник третьої особи Любашівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Заслухавши пояснення сторін, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ананьїв Ананьївський район Одеська область, актовий запис про народження №99; у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 батьками указані ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів справи відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до довідки Ананьївської міської ради від 06.06.203 року за вих. № 622 вбачається, що ОСОБА_1 фактично проживала за адресою АДРЕСА_1 з червня 2011 року по березень 2012 року спільно із громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже, у шлюбі між собою сторони на час народження ОСОБА_3 не перебували, із спільною заявою про визнання батьківства не зверталися.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Згідно з ст. 7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.91, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою суду від 07 лютого 2023 року у вказаній справі було призначено судово-генетичну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання: чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ?

Згідно повідомлення судового експерта від 28.04.2023 року, проведення експертизи є неможливим, оскільки ОСОБА_2 до Одеського обласного бюро СМЕ не з`явився, через що відбір порівняльних зразків не проводився.

У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України).

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 523/4928/17(провадження № 61-2989св22).

У постанові Верховного Суду від 10 травня 2022 року в справі № 473/1343/18 (провадження № 61-827св22) зазначено, щостаття 109 ЦПК Українивстановлює процесуальні наслідки для осіб, які ухиляються від участі в експертизі. Суд може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні лише у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо. Застосування наслідків ухилення від участі в експертизі можливе лише після постановлення ухвали про призначення експертизи та підтвердження факту ухилення особи від участі в експертизі. Ухиленням від участі в експертизі є умисні дії особи, яка бере участь у справі, метою яких є неможливість проведення експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач до експертної установи для забору порівняльних зразків для проведення судово молекулярно - генетичної експертизи не з`явився, що унеможливило її проведення.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідач ухилився від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення істини у справі, оскільки нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про встановлення батьківства.

Подібні висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 644/9720/16-ц (провадження № 61-3950св20).

Дослідивши матеріали справи, враховуючи ухилення відповідача від проведення експертизи у справі, суд приходить до висновку, що позивачкою надано належні та допустимі докази, які у своїй сукупності надають можливість визнати відповідача батьком ОСОБА_3 .

Подібні висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 644/9720/16-ц (провадження № 61-3950св20).

Даний факт також підтверджується допитаними в судовому засіданні показами свідків: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.16.4. Розділу II вищевказаних Правил визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 128 Сімейного кодексу України, ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Ананьїв Одеської області, актовий запис №99 від 05.09.2012 року.

Любашівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який народився у місті Ананьїв Одеської області, актовий запис №99 від 05.09.2012 року, зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та видати нове свідоцтво про народження, залишивши ОСОБА_3 прізвище « ОСОБА_8 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 судовий збір в розмірі 992,40 грн. та витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 05.06.2025 року.

Суддя М. Тарасенко