КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 754/2551/25

провадження № 22-ц/824/12569/2025

10 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справіза позовом ОСОБА_1 до заступника начальника першого відділу управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах Офісу Генерального прокурора Зубовського Юрія Анатолійовича про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року в складі судді Скрипки О.І.,

встановив:

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

21.05.2025 ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року подав апеляційну скаргу.

Вказана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретній обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Відповідно до положень статті 356 ЦПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі та в ній мають бути зазначені: 1) найменування суду, до якого подається скарга; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) рішення або ухвала, що оскаржуються; 5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); 6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; 7) клопотання особи, яка подала скаргу; 8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; 9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Звертаючись в суд з відповідними процесуальними документами, скаржнику хоч і надане право викладати їх на власний розсуд з дотриманням загальних вимог щодо форми та змісту, проте це не дає йому права огульно та свавільно використовувати неоднозначні висловлювання по відношенню до учасників процесу, що можуть слугувати виявом неповаги до честі, гідності цих осіб.

При цьому вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зазначено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Використання одними учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Подібні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21), в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 274/4944/20 (провадження № 61-393св22).

При зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 вживає зневажливі висловлювання, які не притаманні для написання ділових документів, що відображають зневажливе ставлення скаржника до судової гілки влади, інших учасників справи, надає зневажливу, іронічну оцінку процесуальних дій та рішень у справі, а також особисту характеристику суддям, оцінку їхній професійній діяльності, що неприпустимо при оформленні процесуального документа.

Зокрема, скаржник зазначає:

«На жаль суддя ОСОБА_2 саме і тільки цю «лапшу» представника відповідача уз*яв за основу в своєму рішенні … ух він і законник «липовий» - я, фіз.особа, для нього «Чернь і бидло»!», «да просто порівняйте докази у моїй позовній заяві і вислови судді в його рішенні - це зветься НАТУРАЛЬНОЮ БРЕХНЕЮ … + і на жаль ніякої реакції з боку судді ОСОБА_2 немає в рішенні суду!!! Тепер вам зрозуміло на чиєму він боці - він на боці порушника законодавства України - відповідача, а це НЕПРИКРИТА КОРУПЦІЯ», «яке в @... «повне та всебічне дослідження обставин справи?» (це слова судді ОСОБА_2 в його рішенні суду) - це ж БРЕХНЯ». «наведенні суддею НПА не спростовують мої доводи у ПЗ (вони наведені мабуть для @...)», «як можна таку ЧУШ писати судді ОСОБА_2 у рішенні?», «яка в @ ... правомірність? », «Просто слів про суддю ОСОБА_2 у мене НЕМАЄ … БРЕШЕ @..., а як же мої права? - вони йому до @...!», «…точно, ці вимоги йому до @...!», «… він, що #...? … ґ хвилююсь за його психічне здоров`я», «Суддя ОСОБА_2 приховано-брутально (але наївно і не розумно!) порушив вимоги …», «…(я все зараз не згадую ту чуш: якоби законність «липову», яку він написав у рішенні суду вигоражуючи БЕЗЗАКОННЯ відповідача», «…(звісно ця аксиома для РОЗУМНОГО, а не КОРУПЦІОНЕРА)» (мову оригіналу збережено).

Частиною третьою статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Подана ОСОБА_1 апеляційна скарга не відповідає вимогам щодо форми та змісту, встановлених статтею 356 ЦПК України, та містить образливі та лайливі слова, символи і висловлювання, а саме надання особистих характеристик суду (судді), а також іншим учасникам справи. Вказані висловлювання, на думку апеляційного суду, не можуть бути ні доводами апеляційної скаргами, ні предметом апеляційного розгляду, не спрямовані на ефективний захист прав, свобод та інтересів позивача від імовірних порушень з боку відповідача, а тому суперечать завданню цивільного судочинства.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною четвертою статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду Київської області від 20 травня 2025 року на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 43, 44, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника першого відділу управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах Офісу Генерального прокурора Зубовського Юрія Анатолійовича про відшкодування моральної шкоди вважати неподаною та повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук