КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/1174/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Саліхова В. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»

на рішення Солом`янського районного суду міста Києва у складі судді Українець В. В.

від 17 квітня 2024 року

у цивільній справі № 760/27233/23 Солом`янського районного суду міста Києва

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»,

третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович

про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року позивач звернувся в суд з зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 08 червня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис № 115634 про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у розмірі 73 432 грн 91 коп.

25 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В. В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису № 115634 від 08 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є. М.

30 листопада 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В. В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2, оскільки боржником були сплачені грошові кошти в рахунок задоволення вимог стягувача у загальній сумі 79 776 гривень 20 копійок.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Зазначене рішення набрало законної сили 30 травня 2023 року.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на його користь безпідставно набуті кошти у розмірі 79 776 гривень 20 копійок.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 73 432 грн 91 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 11 000 грн та судовий збір у сумі 1 073 грн 60 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», 14 травня 2024 року безпосередньо до Київського апеляційного суду на поштову адресу суду подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 11 000 грн та постановити нове судове рішення в цій частині, яким стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000 грн.

В обґрунтуванні апеляційної скарги апелянт вказує, що скаржником у судді першої інстанції було наголошено, що витрати на правничу допомогу, визначенні позивачем є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг.

Вважає, що підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, також не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Справа є максимально простою й не потребує спеціальних знань у громадянина. Наприклад, у мережі Інтернет наявна велика кількість безкоштовних зразків позовних заяв з аналогічних спорів. З огляду на зазначені обставини не вбачає, що в позивача була крайня необхідність звертатися за наданням правової допомоги.

Крім того вказує, що позивач не звертався до відповідача із пропозицією мирного врегулювання спору та більше того, у позивача наявна заборгованість за кредитним зобов`язанням перед скаржником, про що свідчать матеріали справи.

Також скаржник не здійснював будь-яких дій, направлених на витрачення додаткових ресурсів для ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, не вчиняв дій, направлених на затягування розгляду справи, чим сприяв пришвидшенню розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача, у встановлений апеляційним судом строк, не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК Україниапеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги на рішення суду від 17 квітня 2024 року в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, що підтверджується звітом про доставку копії ухвали про відкриття апеляційного провадження до електронного кабінету відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Позивачу направлялось повідомлення про розгляд даної справи в суді апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку, однак таке повідомлення було повернуто з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Третій особі вручено поштове відправлення 10.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Суд першої інстанції, стягуючи витрати на правничу допомогу у розмірі 11 000 грн, виходив із того, що відповідачем не доведено неспівмірність цих витрат. Суд врахував характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом наданих послуг. Також суд прийняв до уваги наявність детального опису послуг та підтверджуючих документів (договір, квитанції). У підсумку, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 11 000 гривень.

Колегія суддів не може погодитись із висновком суду у поновному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (частини 1,3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року (справа № 686/5757/23).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі № 178/1522/18.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки у постанові Великої Палати Верховного Судувід 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20(провадження № 14-20цс22)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Встановлено, що в матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги № 06/11-23 від 06 листопад 2023 року, де сторони погодили вартість послуг у розмірі 11 000 грн (а.с. 21-22).

В акті від 28 грудня 2023 року до договору про надання правничої допомоги № 06/11-23 від 06.11.2023 перелічену правничу допомогу, яку було надано відповідно до умов договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 (а.с. 38).

Стороною позивача надано детальний опис послуг, який містить розмір ставки адвоката за годину роботи, що становить 1 000 гривень.

Крім того надання правничої допомоги адвокатом Шестаковим В. Ю., ОСОБА_1 підтверджується ордером на надання правничої допомоги серії АА № 1373880 (а.с. 24).

В матеріалах справи наявні квитанції на оплату правничої допомоги, а саме № 5609-2357-1523-9266 в розмірі 4 000 грн та № 7345-2399-5518-8728 в розмірі 8 200 грн (а.с. 36-37).

Ці документи підтверджують понесені витрати.

Відповідно до положень частин 1-2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлені вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про стягнення коштів у розмірі 80 977 гривень 12 копійок.

Встановивши, що на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» з позивача було стягнуто 73 432 грн 91 коп., суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову й у цій частині рішення сторонами не оскаржується. Таким чином, фактично було задоволено 90,68% від заявлених позовних вимог (73 432.91/80 977.12?100% ? 90.68%).

Враховуючи викладене, колегія суддів не може повністю погодитися з висновком суду першої інстанції щодо стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі. Хоча суд першої інстанції правильно визначив обґрунтованість заявлених витрат на правничу допомогу за критеріями реальності, співмірності та обсягу наданих послуг , і відповідач-апелянт не довів їх неспівмірності, він допустив помилку у застосуванні правила розподілу судових витрат. Суд не врахував, що у випадку часткового задоволення позову судові витрати, включаючи витрати на правничу допомогу, мають покладатися на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, як це передбачено частиною 2 статті 141 ЦПК України.

Оскільки позивачем було заявлено вимоги на суму 80 977 грн 12 коп., а задоволено лише 73 432 грн 91 коп., що становить близько 90,68% від заявленого, відповідний розмір витрат на правничу допомогу мав бути зменшений пропорційно. Отже, присудження повної суми 11 000 грн є помилковим, оскільки ця сума мала бути зменшена до 9 974,80 грн відповідно до фактично задоволених вимог.

Таким чином доводи апеляційної скарги частково знайшли підтвердження, з огляду на що рішення суду першої інстанції у частині вирішення витрат на правничу допомогу підлягає зміні, а розмір стягнутої суми зменшенню з 11 000 грн до 9 974,80 грн.

В іншій частині судове рішення не оскаржується, апеляційна скарга відповідних доводів не містить, а отже в апеляційному порядку не переглядається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року у частині стягнення витрат на правничу допомогу змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (м. Київ, пл. Солом`янська, 2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) з витрати на правничу допомогу у розмірі 9 974,80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Є. П. Євграфова

О. В. Желепа

В. В. Саліхов