Справа № 212/4755/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року позивач Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль (далі - АТ Криворізька теплоцентраль) звернулось до суду із вказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12 жовтня 2011 року від КП Криворіжтепломережа до ДП Криворізька теплоцентраль передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Покровському (Жовтневому), Інгулецькому та Саксаганському районах міста та з 01 жовтня 2013 року виконавцем послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку АДРЕСА_1 є позивач. АТ Криворізька теплоцентраль є постачальником теплової енергії нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності по частині належить відповідачам. Відповідно до Акту-припису № 794 від 09 жовтня 2003 року у вказаному житловому приміщенні виконано видимий розрив системи централізованого опалення, тобто приміщення забезпечується тепловою енергією з індивідуальних джерел опалення. Проте, власники нерухомого майна, яке обладнане індивідуальними джерелами опалення зобов`язані здійснювати оплату за постачання теплової енергії, яка складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено постановою КМУ Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії від 21 серпня 2019 року № 830. АТ Криворізька теплоцентраль, як виконавцем послуги з постачання теплової енергії, 01 жовтня 2021 року на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Так як протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу АТ Криворізька теплоцентраль не надходило документів про рішення власників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , з 01 листопада 2021 року з відповідачами фактично укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який обліковується у позивача за № 3135/жб від 01 листопада 2021 року з ОСОБА_1 та за № 3098/жб від 01 листопада 2021 року з ОСОБА_2 . У вказаному вищі будинку прилад-розподілювач теплової енергії не встановлено, тому розподіл обсягу спожтої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення. У період з листопада 2021 року по березень 2024 року ОСОБА_1 , який володіє частиною приміщення за адресою: АДРЕСА_2 було спожито теплову енергію у розмірі 1,45 Гкал на загальну суму 7356,18 грн., а також отримано послугу з абонентського обслуговування за період з листопада 2021 року по жовтень 2024 року на загальну суму 288,96 грн. У період з листопада 2021 року по березень 2024 року ОСОБА_2 , яка володіє частиною приміщення за адресою: АДРЕСА_2 було спожито теплову енергію у розмірі 1,45 Гкал на загальну суму 7356,18 грн., а також отримано послугу з абонентського обслуговування за період з листопада 2021 року по жовтень 2024 року на загальну суму 288,96 грн. Відповідачі не виконували свою зобов`язання перед позивач, внаслідок чого утворилась заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачів кожного окремо заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії за типовим договором у розмірі 7365,18 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 288,96 грн., а також у зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язку щодо здійснення оплати за спожиту теплову енергію, просить стягнути з останніх з кожного окремо: суму інфляційних витрат у розмірі 1993,85 грн., 3% річних у розмірі 485,29 грн., пеню у розмірі 591,14 грн., а також витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 06 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачам надіслано копію позовної заяви з додатками разом з ухвалою про відкриття провадження, проте відповідачі правом надання відзиву на позовну заяву не скористались, заяв із запереченнями розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін, до суду не направляли.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з Акту-припису № 794 від 09 жовтня 2003 року, складеного представником Криворізької ТЦ у присутності ОСОБА_2 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , методом видимого розриву знято теплову нагрузку по централізованому опаленню. Опалювальні прилади демонтовані, стояки заізольовані. Згода УЖКХ є, заборгованість за теплову енергію погашено, технічні умови на електропостачання видані, але роботи не виконані (а.с.20).

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства "Криворіжтепломережа" до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" передано об`єкти теплопостачання в Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста (а.с.15).

Відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності належить по частині нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 21 березня 2014 року (справа № 212/8018/13-ц), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.16).

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства Криворіжтепломережа до Державного підприємства Криворізька теплоцентраль до Державного підприємства Криворізька теплоцентраль передано об`єкти теплопостачання в Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста (а.с.36).

АТ Криворізька теплоцентраль по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ № 1198, ст.ст.67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

Згідно зі ст.5 Закону України Про житлово-комунальні послуги, до житлово-комунальних послуг належать: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно із п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ст.1 Закону України Про теплопостачання споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 24 Закону України Про теплопостачання серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до ст.19 Закону України Про теплопостачання оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Факт надання теплової енергії АТ Криворізька теплоцентраль підтверджено: рішеннями виконавчим комітетом Криворізької міської ради № 490 від 22 вересня 2021 Про початок опалювального сезону 2021/2022 років, № 158 від 23 березня 2022 року Про закінчення опалювального сезону 2021/2022 років, № 338 від 22 березня 2023 року Про закінчення опалювального сезону 2022/2023 років, № 760 від 28 вересня 2022 року Про початок опалювального сезону 2022/2023 років, № 1162 від 20 вересня 2023 року Про початок опалювального сезону 2023/2024 років, № 339 від 18 березня 2024 року Про закінчення опалювального сезону 2023/2024 років (а.с.21-23), а також актами, складеними представниками АТ Криворізька теплоцентраль про подачу та припинення постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24-29).

Законом України від 03 грудня 2020 року №1060-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг, який набрав чинності 01 травня 2021 року, до Закону України Про житлово-комунальні послуги внесено зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України Про житлово-комунальні послуги (з урахуванням змін), надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка обирається виключно за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги, а саме: індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У той же час,у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

АТ Криворізька теплоцентраль як виконавцем послуг 01 жовтня 2021 року на своєму офіційному веб-сайті: https://tec.dp.ua розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (типовий індивідуальний договір), який є публічним договором приєднання. Протягом 30 днів з дня опублікування типового індивідуального договору, на адресу позивача від відповідачів не надходило жодних документів які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин.

Так, судом встановлено, що у нежитловому приміщенні АДРЕСА_3 виконано видимий розрив по центральному опаленню, знято теплове навантаження, тобто нежитлове приміщення забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела опалення.

При цьому, пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року (далі Правила № 830) визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Відповідно до п.10 Розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року за № 315, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії. У разі, якщо відомості про опалювану площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення - за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення.

Відповідно до п.14 Правил № 830, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315.

Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) (п.38 Правил № 830).

Отже, судом встановлено, що з 01 листопада 2021 року між позивачем та відповідачами, як споживачами послуги щодо постачання теплової енергії з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, фактично укладені типові індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до п.30 Типового індивідуального договору, плата за послугу постачання теплової енергії складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, та методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/.

Відповідно до п.5 Типового індивідуального договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Відповідно до п.п.11 п.40 Типового індивідуального договору, споживач має право: відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, що затверджений наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 р. № 169; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Пунктом 12 Розділу ІІІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року за № 315 визначено, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Як визначено ст.21 Закону України Про житлово-комунальні послуги, виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п.11 ч.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови КМУ від 21 серпня 2019 року № 808 Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями частини четвертої статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Тобто тягар утримання майна покладається на його власника.

Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Постановою Верховного суду від 22 грудня 2020 року по справі № 311/3489/18 визначено, що співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Так, враховуючи, що відповідачам на праві приватної власності належить нежитлове приміщення, яке відокремлене від мереж централізованого опалення, проте таке відключення не звільняє останніх від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, яка складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання.

Суд вказує, що за п.1.5 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженого постановою НКРЕКП від 25.06.2019 року № 1174, тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії формуються для таких категорій споживачів: населення; бюджетні установи; релігійні організації (крім обсягів, що використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності); інші споживачі.

Згідно із листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 року № 2450/15/61-15, роз`яснено, що оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами «для населення» здійснюють власники/користувачі житлового будинку, квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, за умови їх використання виключно для постійного проживання, а інші особи, які не підпадають під зазначені категорії, здійснюють оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами для «інших споживачів».

Встановивши, що відповідачі є співвласниками нежитлового приміщення АДРЕСА_3 , тому отримують за таким приміщенням послуги з постачання теплової енергії не для задоволення власних житлово-побутових потреб, а для обігріву нежитлового приміщення, позивачем АТ Криворізька теплоцентраль правомірно здійснено нарахування за надані послуги теплопостачання по тарифам, встановленим для категорії iнші споживачі.

АТ Криворізька теплоцентраль було направлено на адресу відповідачів акти прийому-передачі теплової енергії та рахунки-фактури щодо надання послуг з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування за адресою: АДРЕСА_2 за період з листопада 2021 року по березень 2024 року на загальну суму 7645,14 грн. для кожного (а.с.35-226).

Як встановлено з наданих розрахунків заборгованості, які перевірені судом та не спростовані відповідачами, борг кожного з відповідачів за споживання теплової енергії нежитлового приміщення АДРЕСА_3 за період з листопада 2021 року по березень 2024 року становить 7356,18 грн., плата за абонентське обслуговування становить 288,96 грн. (а.с.227-228, 230-231), які підлягаютьстягненню з кожного відповідача на користь позивача.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідачів 3 % річних, інфляційних втрат та пені, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

При цьому, відповідно до положень ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п.45 Типового договору, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206

Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні, встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Однак, враховуючи статус нерухомого майна відповідачів, як нежитлового приміщення, суд дійшов висновку, що позивач правомірно нараховував відповідачам відповідні санкції та суми за ст.625 ЦК України за прострочення оплати послуг з теплопостачання вірно за тарифом для категорії інші споживачі, а не для категорії населення, оскільки таке приміщення не призначене для проживання, а використовується з іншою метою.

В даному випадку не підлягає застосуванню положення Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану, щодо заборони нарахування та стягнення неустойки та інфляційних нарахувань й процентів річних, нарахованих на заборгованість, оскільки вона стосується категорії саме населення, а не категорії інші споживачі.

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України, а отже підлягають задоволенню.

Таким чином, згідно з розрахунків доданих по позову, з яким погоджується суд, з відповідачів з кожного окремо підлягають стягненню 3% річних у розмірі 485,29 грн., інфляційні втрати у розмірі 1993,85 грн. та пеня у розмірі 591,14 грн. (а.с.227-232).

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн., а саме по 1514 грн. з кожного (3028 грн. / 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль заборгованість за типовим договором № 3135/жб від 01 листопада 2021 року за надану послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по березень 2024 року у розмірі 7365 гривень 18 копійок, плату за абонентське обслуговування у розмірі 288 гривень 96 копійок, 3 % річних у розмірі 485 гривень 29 копійок, інфляційні втрати у розмірі 1993 гривні 85 копійок, пеню у розмірі 591 гривню 14 копійок, а всього 10724 (десять тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль заборгованість за типовим договором № 3098/жб від 01 листопада 2021 року за надану послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по березень 2024 року у розмірі 7365 гривень 18 копійок, плату за абонентське обслуговування у розмірі 288 гривень 96 копійок, 3 % річних у розмірі 485 гривень 29 копійок, інфляційні втрати у розмірі 1993 гривні 85 копійок, пеню у розмірі 591 гривню 14 копійок, а всього 10724 (десять тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 42 копійки.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль, , юридична адреса: Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 24 червня 2025 року.

Суддя: М.Д. Власенко