Дата документу 05.06.2025
Справа № 501/2024/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Чорноморський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 .

до

відповідача ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності на квартиру

учасники справи не з`явились

ухвалив рішення та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції заявника та заінтересованих осіб.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності на квартиру, згідно якого просить суд:

- встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини;

- визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина позивача ОСОБА_4 .

У шлюбі з ОСОБА_4 заявник перебував з 1994 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якого входить 1/2 частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (попередня адреса: АДРЕСА_1 ).

Позивач стверджує, що за проханням доньки його покійної дружини від її попереднього шлюбу - ОСОБА_3 , він (позивач) відмовився від належної йому частки спадкового майна на її користь.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла донька покійної дружини - ОСОБА_3 .

Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіт не залишав, спадкоємці першої, другої, третьої черг відсутні. Позивач є спадкоємцем четвертої черги, після смерті, так як проживав із спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років, вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки до часу відкриття спадщини.

Позивач вказує в позові, що з метою оформлення спадкових прав за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 він своєчасно звернувся до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Русінової А.Є. із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу і нотаріусом письмово роз`яснено позивачу, що через відсутність у нього документів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років, нотаріус не може видати свідоцтво про спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 . Позивачу рекомендовано звернутися до суду за встановленням факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років зі спадкодавцем.

Крім того, нотаріусом повідомлено позивача, що у покійної ОСОБА_3 , крім позивача є ще один спадкоємець ОСОБА_5 , який є її дядьком.

На підставі викладеного, заявник звернувся до суду з відповідною заявою.

Відповідач відзиву (пояснень) на позов не надав.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 05.05.2025 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.28).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 07.05.2025 відкрито провадження у справі (а.с.30-31).

Сторони по справі були належним чином сповіщені про судовий розгляд справи, однак до суду не з`явились.

Позивач надав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, 21.05.2025 надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина позивача ОСОБА_4 , про що в книзі реєстрації смертей 11.06.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 405, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , видане 11.06.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (а.с.9).

У шлюбі з ОСОБА_4 заявник перебував з 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (повторним) НОМЕР_3 , виданим 13.08.2024 Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина все належне їй майно, до складу якого входить 1/2 частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (попередня адреса: АДРЕСА_1 ) (а.с.15-17).

Позивач стверджує в позові, що за проханням доньки його покійної дружини від її попереднього шлюбу - ОСОБА_3 , він (позивач) відмовився від належної йому частки спадкового майна на її користь.

Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2010, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.18, 19-20).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в книзі реєстрації смертей 24.07.2024 зроблено відповідний актовий запис за №772, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть НОМЕР_4 , видане 24.07.2024 Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.11).

Позивач з метою оформлення спадкових прав за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Русінової А.Є. із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом письмово роз`яснено ОСОБА_1 , що через відсутність у нього документів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років, нотаріус не може видати свідоцтво про спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 . Позивачу рекомендовано звернутися до суду за встановленням факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років зі спадкодавцем, що підтверджується копією листа №30/02-14 від 17.04.2025 (а.с.13).

У покійної ОСОБА_3 , крім позивача є ще один спадкоємець ОСОБА_5 , який є її дядьком, що підтверджується копією спадкової справи №30/2024 щодо спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (а.с.59-72).

ІV. Оцінка Суду.

Положення ст.4 ЦПК України, ст.15 ЦК України, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку цивільного судочинства розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чиним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовляє в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 Пленуму Верховного Суду Українивід 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами; інше. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина позивача ОСОБА_4 , про що в книзі реєстрації смертей 11.06.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 405, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , видане 11.06.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (а.с.9).

У шлюбі з ОСОБА_4 заявник перебував з 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (повторним) НОМЕР_3 , виданим 13.08.2024 Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина все належне їй майно, до складу якого входить 1/2 частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (попередня адреса: АДРЕСА_1 ) (а.с.15-17).

Позивач стверджує, що за проханням доньки його покійної дружини від її попереднього шлюбу - ОСОБА_3 , він (позивач) відмовився від належної йому частки спадкового майна на її користь.

Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2010, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.18, 19-20).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в книзі реєстрації смертей 24.07.2024 зроблено відповідний актовий запис за №772, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , видане 24.07.2024 Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.11).

Позивач з метою оформлення спадкових прав за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Русінової А.Є. із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом письмово роз`яснено ОСОБА_1 , що через відсутність у нього документів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років, нотаріус не може видати свідоцтво про спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 . Позивачу рекомендовано звернутися до суду за встановленням факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років зі спадкодавцем, що підтверджується копією листа №30/02-14 від 17.04.2025 (а.с.13).

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пояснили, що знають позивача та його покійну дружину більше 20 років, приходили до них в гості. Після смерті ОСОБА_4 , її донька ОСОБА_3 залишилася проживати разом з ОСОБА_1 , готувала йому їжу, опікувалась його здоров`ям, вони вели сумісне господарство, вони проживали більше п`яти років.

Відповідно до договору замовлення на організацію та проведення поховання, вбачається, що ОСОБА_1 сплатив кошти за послуги з поховання ОСОБА_3 на суму 32 000,00 грн. (а.с.26).

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процессуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права доспірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стосовно вимоги про визнання права власності, суд керується наступним.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом норми статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути що найменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначено в п.п.4.18 п.4 гл.10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З врахуванням встановлених обставин, суд доходить до висновку, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст.16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі в обґрунтування власної правової позиції, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності на квартиру задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Чорноморського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко