Провадження № 2/161/4180/25
У Х В А Л А

за результатами розгляду клопотання про забезпечення позову

16 червня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Черняка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування житлом,-

В С Т А Н О В И В :

16 червня 2025 року на адресу суду надійшов вказаний позов.

У п. 6 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони відповідачу здійснювати будь-які юридичні дії щодо будинку за адресою АДРЕСА_1 (продаж, застава, дарування, відчуження, реєстрація нових прав тощо) до ухвалення рішення судом.

Дослідивши матеріали позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі (ч. 2 ст. 182 ЦПК України).

Суд звертає увагу позивача, що заяви та клопотання - це важливий засіб встановлення обставин, які мають значення для справи, забезпечення та відстоювання прав та законних інтересів учасників процесу, які згідно аналізу норм цивільного процесуального законодавства оформляються у письмову вигляді окремим документом.

Разом з тим, клопотання про забезпечення позову сформовано у прохальній частині позовної заяви.

При цьому, суд зазначає, що зміст і форма заяви про забезпечення позову повинні відповідати вимогам статті 151 ЦПК України.

Натомість, в порушення ч. 1 ст. 151 ЦПК України позивачем не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) відповідача за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти сторін (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін; обґрунтування необхідності заходу забезпечення позову, який належить застосувати; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, відповідно до положень ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту 4 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вв даному випадку необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн. (3028 грн. х 0,2 = 605,60 грн.).

В порушення зазначених вимог позивачем не сплачено судовий збір за подання вказаної заяви.

Разом з тим, при зверненні до суду із позовом та клопотанням про забезпечення позову позивачем зазначено, що вона є пенсіонеркою та просить суд звільнити її від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Дослідивши заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, встановлений ст. 5 Закону № 3674-VI

Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, при цьому, ст.129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 81, 83 ЦПК України, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Суд зауважує, розмір судового збору у даному випадку не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, а сам лише статус пенсіонера не є підставою, передбаченою законом, для звільнення від сплати судового збору.

Відтак, підстави для задоволення клопотання відсутні.

Враховуючи вказане, позивачу належить сплатити судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

При цьому, заявник не позбавлений можливості усунувши вказані недоліки, повторно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи, що клопотання позивача про забезпечення позову, що міститься у ч. 6 прохальної частини позовної заяви від 16 червня 2025 року, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, та, до клопотання не додано відповідного документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, суд доходить висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Принагідно суд зазначає, що жодних належних та допустимих доказів в підтвердження доводів позивача, окрім її власних суб`єктивних припущень, щодо необхідності вжиття заявленого виду забезпечення позову суду не надано та матеріали позову не містять.

Враховуючи викладене та керуючись ст.151,153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, що міститься у п. 6 прохальної частини позовної заяви по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування житлом, - повернути заявнику на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складений 16 червня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк