Справа № 576/579/25
Провадження № 2/576/242/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Глухівської державної нотаріальної контори, 3-тя особа Глухівський відділ державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування арешту на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить скасувати обтяження на належне їй нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову зазначає, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності набуте на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 07 липня 2004 року між нею та ОСОБА_2 , який діяв від свого імені та від імені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно Доручення, посвідченого приватним нотаріусом Глухівського міського нотаріального округу Кушнір Л.Г. У грудні 2024 року, з метою внесення відомостей про право власності на квартиру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно, де дізналась, що її квартира перебуває під арештом, у зв`язку з чим у проведенні реєстраційних дій їй було відмовлено. Обтяження накладено 23.06.2004 Глухівською міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про арешт майна серії АА №545064 державного виконавця державної виконавчої служби. Реєстраційний номер обтяження 39668. Власником майна зазначений ОСОБА_2 . Також зазначає, що арешт на квартиру було накладено 23 червня 2004 року, тобто, ще до набуття нею права власності на вказану квартиру, у межах виконавчого провадження щодо зобов`язань попереднього власника квартири ОСОБА_2 . При цьому, укладаючи договір купівлі-продажу квартири, 07 липня 2004 року, нотаріус перевіряла перебування квартири під забороною (арештом) та в заставі, однак такого факту не виявила, про що зазначено у Договорі. Отже, вона не є стороною відповідного виконавчого провадження і не має жодних відношень до боргових зобов`язань, що стали підставою для арешту квартири, а наявність обтяження порушує її конституційні права власника. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

21.03.2025 суд відкрив провадження у справі та з урахування обставин справи вирішив її розглядати у порядку загального позовного провадження.

15.04.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача - в.о. завідувача Глухівської державної нотаріальної контори Сіманенко Т.П., де остання зазначила, що 23 червня 2004 року державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори Янковою Є.О. на підставі постанови про арешт майна серії АА № 545064 державного виконавця державної виконавчої служби м. Глухова було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Боржником є ОСОБА_2 . В реєстрі для реєстрації заборони відчуження нерухомого майна, а також арештів, накладених на нерухоме майно судовими та слідчими органами за 2004 рік, відомостей про зняття арешту немає. Разом з тим, в алфавітній книзі обліку заборони відчуження нерухомості за 2004 рік є відмітка з текстом: «знято, 1.06.» та є підпис без розшифрування. Постанови державного виконавця про зняття арешту з майна ОСОБА_2 в наявності немає. На підтвердження вищенаведеного надала витяг з Реєстру для реєстрації заборони відчуження нерухомого майна, а також арештів, накладених на нерухоме майно судовими та слідчими органами Глухівської міської ДНК за 2004 рік, а також витяг з Алфавітної книги обліку заборони відчуження нерухомості Глухівської міської державної нотаріальної контори за 1980-2008 роки, де містяться відповідні відмітки. Також зазначила, що нотаріальна контора не заперечує щодо зняття заборони на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповіді на відзив представника відповідача від позивача та пояснень третьої особи на відзив, до суду не надходило.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі.

Представник відповідача в.о. завідувача Глухівської державної нотаріальної контори Сіманенко Т.П. в судове засідання також не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Щодо задоволення позовних вимог заперечень не має.

Третя особа начальник Глухівського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осовик К. в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Щодо задоволення позову покладається на розсуд суду.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України)

Відповідно до статті 41 Конституції України та 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

А, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено судом, на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 07 липня 2004 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діяв від свого імені та від імені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно Доручення, посвідченого приватним нотаріусом Глухівського міського нотаріального округу Кушнір Л.Г., позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10-12)

Вказана квартира перебуває під обтяженням (арештом) накладеним 23.06.2004 державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори Янковою Є.О. на підставі постанови про арешт майна серії АА №545064 державного виконавця державної виконавчої служби. Особа на майно якої накладалося обтяження ОСОБА_2 (а.с. 8)

У зв`язку із закінченням строків зберігання виконавче провадження в межах якого винесено постанову про арешт майна знищено (а.с.9).

За даними Реєстру для реєстрації заборони відчуження нерухомого майна, а також арештів, накладених на нерухоме майно судовими та слідчими органами Глухівської міської державної нотаріальної контори за 2004 рік, відомості про зняття арешту з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 відсутні (а.с.22-24).

Згідно з даними Алфавітної книги обліку заборони відчуження нерухомості Глухівської міської державної нотаріальної контори за 1980-2008 роки, у графі «Відмітка про зняття заборони або арешту» щодо власника квартири ОСОБА_2 міститься відмітка з текстом: «знято, 1.06.» та є підпис без розшифрування ( а.с. 25-26).

Наявність вищевказаного арешту нерухомого майна позбавляє позивачку можливості вільно володіти та розпоряджатися своїм майном.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту ( ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що містяться в постанові №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», в питанні щодо звільнення майна з під-арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права, а саме, на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна.

Суд констатує, що у даному випадку, позивачка не є стороною відповідного виконавчого провадження, є власником нерухомого майна, набутого у законний спосіб вже після накладення арешту, а отже нею обрано вірний спосіб захисту як звільнення майна з-під арешту (скасування обтяження нерухомого майна).

Також, у ході розгляду справи не здобуто жодних доказів того, що у позивачки є будь-які майнові зобов`язання на забезпечення виконання яких може існувати таке обтяження, а тому існування заборони відчуження належного їй майна є надмірним втручанням у її право власності.

Позивачка не має можливості вільно володіти та розпоряджатися власним майном, а тому перешкоди у реалізації прав власника мають бути усунені шляхом звільнення майна з-під арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11-13, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений 23 червня 2004 року Глухівською міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про арешт майна серії АА №545064 державної виконавчої служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В. Сапон