СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кицюк В.С., присяжних: Тарка Ю.О., Лінькової Н.М.,

за участю секретаря Лопатюк А.В.,

заявника ОСОБА_1 та його представника адвоката Нечай Р.В.,

особи, щодо якої вирішується питання, - ОСОБА_2 та її представника адвоката Луценка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною заявою, у якій просив: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною; встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що заявник ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є особою похилого віку, має когнітивні порушення, протягом останніх років хвороби загострились та проявляються у порушенні обмеження самообслуговування, побутових питаннях, здатності контролювати свою поведінку. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не може правильно орієнтуватись та оцінювати життєві ситуації, захищати свої права, остання потребує стороннього догляду і опіки. Водночас, заявник вважає, що він може бути опікуном, оскільки здійснює догляд і нагляд за ОСОБА_2 (а.с.4-40).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31 травня 2024 року відкрито окреме провадження у справі, призначено ОСОБА_2 адвоката для участі у справі, витребувано медичну документацію ОСОБА_2 (а.с.41).

08.07.2024 до суду надійшла витребувана медична документація (а.с.64).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 липня 2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», на час проведення експертизи провадження у справі зупинено (а.с.71).

08.01.2025 до суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів, а саме подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с.76-80).

13.01.2025 до суду надійшов лист заступника генерального директора з судової експертизи ДУ «ІСП МОЗ України» разом із висновком судово-психіатричного експерта (а.с.81-86).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року поновлено провадження у справі (а.с.87).

04.02.2025 до суду надійшла заява представника органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації разом із поданням органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с.94-98).

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити.

Адвокат Чернявської Л.Я. також просив задовольнити заяву в повному обсязі з урахуванням всіх матеріалів справи.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, попередньо надсилала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом судової діяльності є безпосереднє визначення наявності підстав для встановлення такого правового статусу фізичної особи, як обмеження у дієздатності чи визнання її недієздатною.

Необхідність судового порядку визнання громадянина обмежено дієздатним або недієздатним обумовлюється істотною зміною правового становища громадянина, який на невизначений період позбавляється можливості самостійно здійснювати свої права і обов`язки. Судова процедура покликана гарантувати правомірність правообмежень, які вживаються до громадянина, особливо якщо судовий розгляд ініційовано особами, що претендують на роль опікунів або піклувальників.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Згідно з абз.1 п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Відповідно до ч.1 ст.298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними, такий висновок експертизи повинен бути обґрунтованим та мати конкретний характер. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 акцентовано увагу судів на тому, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

З аналізу наведених норм слідує, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності з умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не можуть покладатися докази, які ґрунтуються на припущеннях.

Судом встановлено, відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01 квітня 2006 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого є ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_4 (а.с.28).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12 березня 1964 року, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якої є ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_2 (а.с.29).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 20 червня 1987 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб 20 червня 1987 року (а.с.30).

Згідно з копією висновку №188 від 24 лютого 2024 року КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, рекомендовано соціальні послуги ОСОБА_2 - отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, висновок дійсний до 25 лютого 2025 року (а.с.35).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №1683 від 03 грудня 2024 року ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , 1938р.н., в даний час виявляє ознаки стійкого психічного захворювання у вигляді Судинної деменції не уточненої (за МКЗ-10 F-01.8). ОСОБА_2 , 1938р.н., за психічним станом не здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с.82-86).

Згідно з копією акту управління соціального захисту населення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 14 березня 2024 року, ОСОБА_1 здійснює догляд за ОСОБА_2 (а.с.36-37).

Відповідно до копії висновку ТОВ «Мед-Хелп+» від 15 травня 2024 року про стан здоров`я громадянина, який бажає встановити опіку (піклування), ОСОБА_1 як висновок здоровий (а.с.38).

Згідно з копією подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 13 грудня 2024 року №108-15476 «Про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 », орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над бабусею ОСОБА_2 у разі визнання її недієздатною (а.с.96-97).

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст.41 ЦК України).

Згідно зі ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно із ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Аналізуючи норми ЦК України так ЦПК України у даному питанні, слід звернути увагу, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна.

При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК слідує, що вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, полягає в тому, що саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

У матеріалах справи наявне подання органу опіки та піклування про призначення недієздатному опікуна.

Таким чином, враховуючи викладене та матеріали справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 .

Відтак, заява підлягає задоволенню.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (ч.6 ст.300 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

У відповідності до вимог ч.2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 263-265, 268, 293-294, 295-300 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - недієздатною.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити строк дії рішення - два роки з дня набрання ним законної сили.

Судові витрати з проведення експертизи ДУ «ІСП МОЗ України» / / у розмірі 10300,60 грн віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Присяжні