25.06.2025
Провадження № 2/331/1245/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

за участю секретаря Мироненко О.В.

позивача- ОСОБА_1

представника позивача- ОСОБА_2

відповідача- ОСОБА_3

розглянувши в спрощеному позовному провадженні в режимі відео конференції з Солом`янським районним судом міста Києва справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника ОСОБА_2 у вересні 2024 року звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з вказаним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 листопада 2024 року справу передано на розгляд до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2025 року провадження по справі відкрите.

Ухвалою суду від 26 травня 2025 року відзив відповідача ОСОБА_3 з долученими до нього доказами залишено без розгляду.

Також, ухвалою суду від 26 травня 2025 року визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача ОСОБА_1 для дачі особистих пояснень.

20.06.2025 року відповідач надав суду відзив на позов, в якому просив суд долучити відзив до матеріалів справи, визнати не пропущеним строк для подачі відзиву та заяви про виклик свідка з тих підстав, що ухвала про відкриття провадження по справі була отримана ним лише 17.06.2025, а в разі необхідності поновити процесуальні строки.

В судовому засіданні відповідач клопотання підтримав.

Позивач, представник позивача проти задоволення клопотання заберечували з підстав його необґрунтованості.

Суд, вислухавши думку учасників справи, приходить до наступних висновків.

Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року провадження по справі відкрите.

Відповідач 06.03.2025 ознайомився з матеріалами справи шляхом зняття фотокопій на мобільний телефон, про що свідчить його особистий підпис.

Ухвалою суду від 26 травня 2025 року відзив відповідача було залишено без розгляду у зв`язку з пропуском процесуального строку для подання відзиву та не наданням клопотання про його поновлення.

16.06.2025 ОСОБА_3 надав суду заяву про вручення йому копії ухвали суду про відкрититя провадження по справі і зазначена ухвала ним була отримана 17.06.2025.

20.06.2025 ОСОБА_3 надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що відзив поданий у встановлений законом строк, оскільки копія ухвали про відкриття провадження по справі була ним отримана лише 17.06.2025 .

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Так, ухвалою суду від 10.02.2025 встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала про відкриття провадження по справі з додатками була направлена судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем знаходження відповідача, однак згідно рекомендованого повідомленнюя про вручення поштового відправлення , 17.02.2025 документи були повернуті до суду з відміткою від 15.02.2025 про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування.

Відповідно до п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням викладеного, копія ухвали суду від 10.02.2025 вважається врученою ОСОБА_3 15.02.2025.

Зазначене спростовує доводи позивача про те, що ухвала про відкриття провадження по справі були ним отримана лише 17.06.2025, і строк для подання відзиву ним не пропущено.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частинами першою, другою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Як встановлено судом , ухвала суду про відкриття провадження по справі вважається такою, що вручена відповідачу 15.02.2025 в силу приписів п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України.

Також, суд враховує, що відповідач 06.03.2025 року ознайомився з матеріалами справи шляхом зняття фотокопій, а 25.03.2025 року ним було надане клопотання про відкладення розгляду справи для подання відзиву.

10.04.2025 відповідач надав відзив на позов, в якому послався на те, що він подається в строк , визначений в ухвалі про відкриття провадження по вказаній справі від 10.02.2025.

Крім того, ухвалою суду від 26 травня 2025 року відзив відповідача було залишено без розгляду у зв`язку з пропуском процесуального строку для подання відзиву та не наданням клопотання про його поновлення.

Як вбачається із відзиву, наданого до суду 20.06.2025 , відповідач жодним чином не обґрунтував поважність причин пропуску процесуального строку , неможливість подання відзиву у строк до 03.03.2025 , якій відраховується з 15.02.2025 , тобто від дня проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що стороною відповідача не було надано суду доказів поважності пропуску строку на подання відзиву на позов, , суд, з метою забезпечення змагальності сторін та рівних прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, що встановлено статтею 12 ЦПК України, вважає, що у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на позов необхідно відмовити, а відзив відповідача - залишити без розгляду.

Щодо клопотання відповідача , зазначене у відзиві від 20.06.2025 про виклик свідка ОСОБА_4 , слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 26 травня 2025 року клопотання відповідача ОСОБА_3 про виклик свідка ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Частинами 1-3 ст.91 ЦПК України передбачено, що виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Згідно із ч.4 ст.91 ЦПК України в ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем клопотання про виклик свідка подане до суду поза межами встановленого законом процесуального строку, визначеного ст. 91 ЦПК України, жодних доказів поважності пропуску зазначеного строку ОСОБА_3 також не надано , і в цій частині клопотання взагалі не вмотивоване, а тому у задоволенні клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про виклик свідка також слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 178, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву та заяви про виклик свідка - відмовити.

Відзив відповідача ОСОБА_3 з долученими до нього доказами - залишити без розгляду.

Клопотання відповідача ОСОБА_3 про виклик свідка ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 25 червня 2025 року .

Суддя: