КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 363/445/24 Головуючий у суді першої інстанції -Баличева М.Б.
Номер провадження № 22-з/824/710/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове судове рішення)

16 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», подану представником Кирилловим Михайлом Сергійовичем, про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», поданою представником Талаш Вікторією Юріївною, та за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», поданою представником Кирилловим Михайлом Сергійовичем, на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», третя особа без самостійних вимог: Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг про скасування вимог за помилкове нарахування боргу та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про скасування вимог за помилкове нарахування боргу та стягнення моральної шкоди, в подальшому уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд скасувати нараховану суму боргу у розмірі 25 609, 00 грн відповідно до рахунку № НОМЕР_1 за лютий 2020 року від 29 лютого 2020 року, а також стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 25 000, 00 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Скасовано нараховану суму боргу у розмірі 25 609, 00 грн відповідно до рахунку № НОМЕР_1 за лютий 2020 року від 29 лютого 2020 року. Стягнуто солідарно з ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», подану представником Талаш В.Ю., та апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», подану представником Кирилловим М.С.- задоволено. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2024 року, скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», третя особа без самостійних вимог: Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг про скасування вимог за помилкове нарахування боргу та стягнення моральної шкоди, відмовити. Повернуто ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» 1816 ,80 грн, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» 3633,60 грн, сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги за рахунок державного бюджету в порядку встановленому Кабінетом міністрів України.

В подальшому, 29 квітня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» - Кириллова М.С. про ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до якої представник просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» понесені ним судові витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 15 000 грн.

Представник заявника вказує, що правнича допомога ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» надавалася на підставі Договору про надання правничої допомоги №3443-ДКЕМ від 01 січня 2024 року АО «Перший Радник».

Зазначає, згідно п. 3.1 договору про надання правової допомоги №3443-ДКЕМ від 01 січня 2024 року приймання-передача послуг за цим Договором здійснюється Сторонами за Актами приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 3.2 - 3.3 договору про надання правової допомоги Акт приймання-передачі наданих послуг складається та підписується Виконавцем за результатом надання послуг. Враховуючи складність справи, значення справи для Клієнта, часу витраченого адвокатами Виконавця на надання послуг Сторони відображають в Акті приймання-передачі наданих послуг опис наданих послуг, та їх загальну вартість

Пунктом 3.5 договору про надання правової допомоги Акти приймання-передачі-наданих послуг можуть бути оформлені Сторонами у вигляді електронного документу (далі - Електронні документи) з обов`язковим накладенням кваліфікованого електронного підпису повноважного представника Сторони

Згідно п. 4.2. договору про надання правової допомоги розмір гонорару, який має сплатити Клієнт, визначається згідно з Актом приймання - передачі наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правова допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін.

Відповідно до п. 4.6 договору про надання правової допомоги оплата наданих послуг з правничої допомоги та компенсація витрат здійснюється Клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних Сторонами Актів приймання - передачі наданих послуг впродовж 30 (тридцяти) календарних днів, з моменту фактичного виконання рішення суду, у межах суми стягнутої на користь Виконавця.

Так, зауважує, відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг №135 від 23 квітня 2025 року та додатку до цього документа, всього за договором про надання правничої допомоги у даній справі АО «Перший Радник» було надано послуг у розмірі 15 000 грн з ПДВ.

На підставі викладеного, просить задовольнити заяву в повному обсязі.

12 травня 2025 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні заяви ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про відшкодування витрат на правничу допомогу, як недоведеної.

Вказує, що зазначена ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн є завищеною та такою, що є не співмірною з огляду на складність справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг.

Зазначає, що розмір понесених витрат на правничу допомогу заявником документально не підтверджений, отже, є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

При апеляційному розгляді справи позивач - ОСОБА_1 заперечив щодо доводів, викладених в заяві про ухвалення додаткового рішення та просив залишити її без задоволення.

Інші учасники у судове засідання не з`явився, про дату час та місце були повідомлений належним чином (а.с.171-173, т.2). Клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням причин, які могли б бути визнані поважними, подано не було, тому суд у відповідності до норм ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянув вказану справу у їх відсутність.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача - ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволення, а вимоги про стягнення із позивача витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із матеріалів справи вбачається, що інтереси відповідача у справі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за довіреністю представляв адвокат Кириллов М.С. на підставі довіреності №32/2025 від 21 січня 2025 року.

У судовому засіданні апеляційного суду, яке відбулося 23 квітня 2025 року представником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» адвокатом Кирилловим М.С. було зроблено заяву про подачу протягом п`яти днів доказів на понесення відповідачем витрат на правничу допомогу.

З урахуванням вище вказаних обставин заява представника ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» Кириллова М.С. щодо необхідності ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, оскільки подана у межах строків визначених ч. 8 ст. 141 ЦПК України .

Разом із тим, вирішуючи питання щодо наявності підстав для стягнення із позивача ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн за наслідками апеляційного перегляду справи , колегія суддів виходить із наступного.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Зазначений висновок міститься у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 306/1198/17 від 08 квітня 2020 року.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в апеляційному суді представляв адвокат Кириллов М.С., що підтверджується копією довіреності №32/2025 від 21 січня 2025 року (а.с. 77, т.2).

Апеляційний суд також враховує, що разом із апеляційною скаргою відповідачем ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було зроблено заяву про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які очікує понести відповідач по справі - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в апеляційному суді й вказано розмір 15 000 грн (а.с. 73, т.2).

Разом із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, представник відповідача надав копію Договору №3443-ДКЕМ про надання правничої допомоги від 01 січня 2024 року, укладений між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та АО «Перший Радник», згідно п.п. 3.1 приймання-передача послуг за цим Договором здійснюється Сторонами за Актами приймання-передачі наданих послуг, що є підтвердженням надання правничої допомоги за цим договором (а.с.150-153, т.2).

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг №135 від 23 квітня 2025 року, відповідно до якого АО «Перший Радник» було надано послуг ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у розмірі 15 000 грн.

Разом з тим, проаналізувавши зміст заяви про ухвалення додаткового рішення, а також додані до неї матеріали, колегія суддів вважає, що вказана заява не підлягає задоволення, з огляду на наступне.

Представництво інтересів ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в суді апеляційної інстанції здійснював Кириллов М.С. на підставі довіреності №32/2025 від 21 січня 2025 року, що видана саме ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (а.с. 77, т.2).

Посилання у матеріалах справи, зокрема і в Договорі № 3443-ДКЕМ про надання правничої допомоги від 01 січня 2024 року на те, що АО «Перший Радник» уповноважує надавати правову допомогу в суді апеляційної інстанції у даній справі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» адвокату Кириллову М.С. - відсутні.

Акт приймання-передачі наданих послуг №135 від 23 квітня 2025 року підписаний між директором АО «Перший Радник» - Геза А.В. та представником за довіреністю ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» - Гаркавенком С.В..

Суд апеляційної інстанції наголошує, що із матеріалів справи не вбачається, що правова допомога ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» була надана саме АО «Перший Радник» відповідно до договору №3443-ДКЕМ про надання правничої допомоги від 01 січня 2024 року, оскільки апеляційна скарга, представництво у суді при апеляційному перегляді справи та заява про ухвалення додаткового рішення були подані адвокатом Кирилловим М.С., який діяв на підставі довіреності №32/2025 від 21 січня 2025 року, що видана ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (а.с. 63-73; 143-146, т.2), який також брав участь у судовому засіданні 23 квітня 2025 року, у якому Київським апеляційним судом було прийнято постанову (а.с. 113-117, т.2).

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 910/23210/17 витрати на оплату робіт та послуг адвоката, про відшкодування яких заявлено вимогу, мають бути виконані саме тим адвокатом, з яким укладено договір про надання правової допомоги, інакше суд не матиме підстав для вирішення питання про їх відшкодування.

Оскільки договір №3443-ДКЕМ про надання правничої допомоги від 01 січня 2024 року укладений між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та АО «Перший Радник», а належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме адвокат Кириллов М.С. діяв в межах повноважень, наданих АО «Перший Радник», для виконання вищевказаного договору не надано. Апеляційний суд встановив, що за відсутності таких доказів відсутні й підстави для компенсації витрат на правову допомогу які підлягають сплаті згідно до Акту приймання-передачі наданих послуг №135 від 23 квітня 2025 року Адвокатському об`єднанню «Перший Радник» (а.с.162 т.1) .

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для ухвалення у вказаній справі додаткової постанови, якою заяву ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення витрат на правничу допомогу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», подану представником Кириловим Михайлом Сергійовичем про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Ухвалити у вказаній справі додаткову постанову, якою заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення витрат на правничу допомогу залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту постанови.

Текст додаткової постанови складено 17 червня 2025 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв