Справа № 536/3022/24
Провадження №2/524/3134/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого - судді Алексашиної Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Антибури І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовує позов тим, що відповідно до укладеного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 10.12.2021 року кредитного договору №236059833 ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредит у розмірі 19000 грн. на її банківську картку № НОМЕР_1 . В подальшому боржником збільшено тіло кредиту, а саме 12.12.2021 ТОВ «Мінвео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 3000 грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору, Кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов зазначених у цьому договорі.

В подальшому 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало договір факторингу з ТОВ «Таліон плюс», який неодноразово продовжували шляхом укладення додаткових угод. На підставі вказаного договору з додатковими угодами ТОВ «Таліон плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 24899,20 грн.

30.10.2023 ТОВ «Таліон Плюс» уклало договір факторингу №30/1023-01 з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» строком до 31.12.2024.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги, №2 від 20.12.2023 року до Договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26441, 40 грн.

28.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу №2810/24/Е, згідно якого позивачу відступлено право грошової вимоги до боржника за кредитним договором на загальну суму 26441,40 грн.

Позивач прохає стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 26441,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. та сплачений судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

16.04.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що

позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №236059833 від 10.12.2021 року від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки договір факторингу укладено 28.11.2018 року, тобто, раніше ніж кредитний договір (10.12.2021 року). Також, відповідачка посилається на відсутність доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу. Відповідачка посилається на те, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, а наданий розрахунок заборгованості сам по собі не може бути доказом існування кредитних відносин. Відповідачка зазначає, що надані копії платіжних доручень не є достатніми доказами отримання нею кредитних коштів, оскільки дані рахунку у них не зазначені, а міститься лише частково зазначений номер картки. Відповідачка не погоджується з правильністю розрахунку кредитної заборгованості, посилаючись на безпідставне нарахування процентів за період після закінчення 30-денного строку надання кредиту, заперечує пролонгацію договору, посилаючись на те, що позичальником для цього не було вчинено жодних дій. Крім того, відповідачка заперечує проти розміру витрат на правничу допомогу, посилаючись на їх не співмірність та недоведеність, оскільки не надано квитанцію про їх оплату. В задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю.

21.04.2025 року (у п`ятиденний строк встановлений для подання відповіді на відзив) через систему «Електронний суд» від представника позивача Тараненка А.І. надішли додаткові пояснення у справі, у яких він зазначив, що відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів в загальній сумі 22 000 грн. на картковий рахунок відповідача. Крім того ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, не надає фінансових платіжних послуг та не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів. Надане електронне повідомлення, підписане банком провайдером - АТ «ТАСКОМБАНК», підтверджує перерахування та отримання відповідачем коштів. Щодо строку дії кредитного договору позивач зазначив, що користування кредитом позичальником після закінчення строку дії договору є відкладальною обставиною, яка тягне продовження загального строку дії договору на 90 днів на умовах визначених договором. Щодо відсутності первинних документів на підтвердження надання кредитних коштів позивальнику позивач зазначив, що ним надано розрахунок заборгованості, який містить всі дані, що вимагаються від первинних документів. Щодо укладення договору факторингу первісним кредитором з ТОВ «Таліон Плюс» та виникнення права вимоги за кредитним договором, зазначає, що договір факторингу від 28.11.2018 року передбачає відступ прав вимоги, зазначених у реєстрі, який не є разовим документом. Фактор отримав право вимоги до відповідачки на підставі реєстру, крім того, перехід права вимоги підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Заявлені витрати на правничу допомогу вважає доведеними та обґрунтованими.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявивши клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, у письмових поясненнях судове засідання просили провести без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 10.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №236059833 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правил надання грошових коштів у позику. Строк кредитування - 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 09.01.2022 року. /а.с.67-71/

Із матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) був укладений договір факторингу № 28/1118-01.

Із договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 вбачається, що сторонами визначено строк його дії до 28.11.2019. /а.с.19-24/

Додатковою угодою № 19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеною цими сторонами 28.11.2019 п. 8.2. викладено у новій редакції і строк дії договору визначено до 31 грудня 2020 року. /а.с.25/

Додатковою угодою № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеною цими сторонами 31.12.2020 п. 8.2. викладено у новій редакції і строк дії договору визначено до 31 грудня 2021 року. /а.с.26-30/

Додатковою угодою № 27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеною цими сторонами 31.12.2021 п. 8.2. викладено у новій редакції і строк дії договору визначено до 31 грудня 2022 року. /а.с.31/

Додатковою угодою №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеною цими сторонами 31.12.2022 п. 8.2. викладено у новій редакції і строк дії договору визначено до 31 грудня 2023 року. /а.с.32/

Додатковою угодою №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеною цими сторонами 31.12.2023 п. 8.2. викладено у новій редакції і строк дії договору визначено до 31 грудня 2024 року. /а.с.33/

Згідно реєстру прав вимог №175 від 05.05.2022 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (фактор) отримало від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №236059833 від 10.12.2021 року. на суму 24 899,20 грн. /а.с.34/

В подальшому, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклало договір факторингу №30/1023-01 від 20.10.2023 з ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», згідно якого останнє отримало права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 (номер у реєстрі - 2) за кредитним договором №236059833 від 10.12.2021 з загальною сумою заборгованості 26441,40 грн. Факт укладення вказаного договору підтверджується копією договору та витягом з реєстру боржників. /а.с.36-40, 41-42/

Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклало договір факторингу №2810/24/Е від 28.10.2024 з ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», згідно якого останнє отримало права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, в тому числі до ОСОБА_1 (номер у реєстрі - 139) за кредитним договором №236059833 від 10.12.2021 з загальною сумою заборгованості 26441,40 грн. /а.с.43-47, 48-50/

Разом з тим, в укладених договорах факторингів предметом договору визначено права грошових вимог, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому.

У цьому контексті суд враховує наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).

Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.09.2018 у справі №909/968/16, договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17).

Отже, чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.

Втім, на момент укладення договору факторингу 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 між ТОВ «Таліон плюс» (фактором) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнтом) права вимоги до ОСОБА_1 не існувало, оскільки кредитний договір із нею укладено пізніше - 10.12.2021 року. Тобто, на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28.11.2018 року боргові зобов`язання за кредитним договором від 10.12.2021 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення договору відступлення права вимоги.

Згідно п.п. 1.3. п.1. договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Відповідно до п.п. 2.1. п.2. договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.

Згідно з п.п. 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3. п.3 договору, фінансування належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимоги окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. Фінансування належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимоги, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта.

Відповідно до п.п.4.1. п. 4. договору передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку.

Відповідно до п.п. 8.2. п. 8. договору, строк дії цього договору закінчується 28.11.2019.

Таким чином, строк дії даного договору, з урахуванням п.п.8.1. договору, визначено з 28.11.2018 по 28.11.2019.

Договором встановлено, що предметом відступлення за ним є, в тому числі, вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога). Разом з цим, виходячи з умов договору, таке право вимоги на майбутнє існувало лише з дня укладання договору, з 28.11.2018, і діяло на майбутнє, але в межах строку дії договору, тобто з 28.11.2018 по 28.11.2019.

При цьому, перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частино договору факторингу.

Суд також, звертає увагу на те, що ТОВ «ФК «Ейс» не надано доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги №28/1118-01 від 28.11.2018, як і за іншими договорами факторингу.

Враховуючи, що ТОВ «ФК «Ейс» на доведено факту переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №236059833 від 10.12.2021 на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «ФК «Ейс».

Щодо укладених в подальшому додаткових угод, то ними лише продовжено строк дії договору факторингу, який укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». При цьому, обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу від 28.11.2018 додатковою угодою №27 не змінений, по своїй суті вона не є новим договором факторингу і не свідчить жодним чином про перехід до ТОВ «Таліон Плюс» від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №236059833 від 10.12.2021. При цьому, ціна продажу згідно умов додаткової угоди №27 не визначена, доказів на підтвердження оплати договору з врахуванням додаткової угоди №27 не надано.

Доводи позивача у його письмових поясненнях про те, що права вимоги були передані (відступлені) від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з підписанням реєстру прав вимог 05.05.2022, тобто після укладання кредитного договору від 10.12.2021 та виникнення заборгованості, то ці доводи суд відхиляє, оскільки з наявних у справі доказів вбачається, що права вимоги були відступлені первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі договору факторингу від 28.11.2018. Усі намагання позивача трактувати момент першого відступлення права вимоги іншою датою (датою витягу з реєстру прав вимоги від 05.05.2022), яка є відмінною від дати укладання договору, суперечать матеріалам справи і свідчать про неправильне трактування позивачем норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Таким чином, суд доходить висновку, що ТОВ «ФК «Ейс» не довело факту набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором №236059833 від 10.12.2021, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4-13, 137, 141, 174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», місцезнаходження - місто Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, ;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Алексашина Н.С.