Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1182/25

Провадження № 2/348/845/25

24 червня 2025 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у м. Надвірна Івано-Франківської областіцивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Процесуальні дії у справі.

15.05.2025 ТзОВ "Споживчий центр" пред`явив позов, відповідно до якого просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №19.09.2023-100001952 від 19.09.2023 у розмірі 8185,58 гривень. В обґрунтування позову наведене таке. 19.09.2023 між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 10000,00 гривень, строком на 56 днів, фіксована незмінна процентна ставка 1% за 1 (один) день користування кредитом, комісія - 15 % від суми кредиту та дорівнює 1500,00 гривень, неустойка - 100,00 гривень, яка нараховується за неналежне виконання зобов`язання. Договір укладений у електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 13.11.2023 у неї утворилась заборгованість у розмірі 8185,58 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту - 6395,03 гривень та заборгованості за відсотками 1790,55 гривень. Цю заборгованість позивач просить стягнути з відповідача.

16.05.2025 суд залишив позовну заяву без руху, надавши позивачу час для усунення недоліків.

22.05.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановивши розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13.06.2025 на підставі розпорядження №31 проведено повторний розподіл справи у зв`язку з відрахуванням зі штату Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області судді, якому було розподілено справу.

13.06.2025 суд прийняв справу до розгляду після повторного розподілу.

Відповідач відзиву на позов не подала. Строк для подання відзиву закінчився.

Суд встановив:

19.09.2023 сторони уклали кредитний договір №19.09.2023-100001952, у електронній формі, який був підписаний за допомогою електронного цифрового підпису, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 гривень, строком на 56 днів, під 1% за один день користування кредитом, комісія - 15 % від суми кредиту, неустойка - 100 гривень, яка нараховується за неналежне виконання зобов`язання.

19.09.2023 у особистому кабінеті відповідач заповнив анкету позичальника і цього ж дня позивач надіслав відповідачу пропозицію укласти договір про надання кредиту, яка містила усі істотні умови договору. Відповідач пропозицію прийняв, що підтверджується електронним цифровим підписом на відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт).

Відповідно до квитанції від 19.09.2023 позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 гривень на карту НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №19.09.2023-100001952 від 19.09.2023, у відповідача виникла заборгованість, що становить 8185,58 гривень, і складається з: заборгованості за тілом кредиту - 6395,03 гривень, заборгованості за відсотками - 1790,55 гривень.

Оцінка суду.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Судом встановлено, що відповідач отримала кошти за вищевказаним кредитним договором. Заборгованість за договором не погасила, хоча відповідно до умов договору зобов`язана повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі, обумовлені умовами кредитування, за якими відповідач була ознайомлена.

Враховуючи наведене, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість в розмірі 8185 (вісім тисяч сто вісімдесят п`ять) гривень 58 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", ідентифікаційний код 37356833, місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 24.06.2025.

Суддя Матолич В.В.