Справа № 645/5405/24
Провадження № 2/645/299/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судових засідань Пастушенко К.Р.,

представника позивача Сечка С.В. (дистанційно, в режимі відеоконференції),

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», про стягнення суми страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_2 , в якій представник просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 27059,13 грн., а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх позову зазначено, що 04.01.2023 о 09:20 год. в м. Полтаві, по вул. Шевченка, 20 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. За фактом ДТП між його учасниками укладено повідомлення про ДТП (європротокол), згідно якого винуватцем ДТП є водій автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 . На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів «Все включено» №78602Га2ха від 01 грудня 2022 року в АТ «СК «АРКС». Власник пошкодженого транспортного засобу «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 04.01.2023 року. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля було визнано страховим випадком. Посилались на те, що АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 50147,39 грн., що підтверджується платіжним дорученням №945460 від 23.01.2023 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована за в ПАТ «НАСК «Оранта» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ003874606, у зв`язку з чим ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 23088,26 грн., згідно платіжної інструкції № від 04.01.2023. Враховуючи викладене, позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач складає 50147,39 грн. - 23088,26 грн. та становить 27059,13 грн.

Ухвалою судді від 12.09.2024 прийнято до розгляду вказану позовну заяву та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 25.11.2024 залучено в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА».

Ухвалою суду від 21.03.2025 року витребувано у ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» копії матеріалів страхової справи по полісу обов`язково страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № № АТ003874606, застрахований транспортний засіб Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_3 .

14.04.2025 року, 16.04.2025 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача, в яких останній просив відмовити у задоволенні позову. Посилався на те, що 04.01.2023 року у місті Полтава по вул. Шевченко, 20 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобіль під керуванням іншого водія отримав механічні ушкодження. Водіями - учасниками ДТП було складене відповідне повідомлення про цю пригоду та зафіксовано всю необхідну інформацію. Із змісту позовної заяви вбачається те, що позивач просить суд стягнути з відповідача грошові коштів в якості відшкодування шкоди, завданої автомобілю іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2 . Матеріали справи та фактичні обставини свідчать про те, що відповідачем додержані вказані вимоги закону, цивільна відповідальність останнього як водія є застрахованою, про що свідчить копія наданого до матеріалів справи страхового полісу чинного на момент дорожньо-транспортної пригоди серія АТ №3874606, виданого 12.11.2022 року страховою компанією ПАТ «НАСК «ОРАНТА», залученою до участі у даній справі в якості третьої особи. Зі змісту вказаного страхового полісу вбачається те, що ліміт відповідальності ОСОБА_2 за вчинення майнової шкоди третім особам встановлено у сумі 160000,00 гривень. Про такий встановлений розмір відповідальності відповідача вказує і позивач у додатках до позовної заяви, надаючи витяг про вказаний поліс із бази МТБУ. Відповідно до наданих позивачем доказів, розмір завданої винними діями ОСОБА_2 майнової шкоди внаслідок ушкодження автомобіля третьої особи становить 50147,39 гривень, і саме таку суму позивачем сплачено в рахунок відшкодування витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу. Очевидним є той факт, що розмір шкоди, завданої майну потерпілої особи відповідачем, є значно меншим, ніж розмір страхової виплати, передбачений умовами страхування авто цивільної відповідальності відповідача. Дійсно, відповідно до статті 1194 ЦК (на яку посилається позивач у позовній заяві) особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Але ця норма права може бути застосована у разі недостатнього застрахованого розміру цивільної відповідальності відповідача. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт застрахованої відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач будучі обізнаним у тому факті, що цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 є застрахованою, звернувся до страховика відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із вимогою про проведення страхової виплати в рахунок відшкодування шкоди, завданої ним третій особі. Платіжна інструкція № від 04 квітня 2023 року підтверджує той факт, що страховик ОСОБА_2 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» провів на користь позивача страхову виплату у сумі 23088,28 грн. У призначенні платежу зазначено про те, що цей платіж проведено на підставі регресної вимоги позивача №1852/18/ЦВ від 23.02.2023 р. Але до матеріалів справи позивач копію вказаної регресної вимоги не надав. Є незрозумілим яку саме суму страхового відшкодування намагався отримати за цією регресною вимогою позивач від страховика відповідача. Так само не відомо чи звертався позивач до судових органів про стягнення із страховика ОСОБА_2 всієї суми, сплаченої позивачем в рахунок відновлення пошкодженого майна, у разі відмови страховика відповідача від виплати всієї суми за регресною вимогою, і чим мотивована можлива відмова у виплаті. Таким чином, приймаючи до уваги все вищевказане, керуючись положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», висновками суддівських органів найвищого рівня про те, що стягнення грошових коштів безпосередньо із завдавача шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, цивільна відповідальність якої є належним чиною застрахованою, без звернення до суду із позовом про стягнення такої шкоди з страховика винної особи, є неприпустимим, оскільки робить взагалі беззмістовним, безглуздим, сугубо формальним та таким що не має будь-якого сенсу інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні.

18 квітня 2025 року до суду надійшли письмові пояснення сторони позивача. Так, представник посилався на те, що правовідносини пов`язані із виплатою страхового відшкодування по полісам ОСЦПВВНТЗ регламентуються приписами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів», стаття 29 якого встановлює, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Визначення поняття «фізичний знос» наведено в Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі Методика). Так згідно з п.1.6. Методики під поняттям «фізичний знос» розуміють втрату вартості колісного транспортного засобу (тобто автомобіля), його складників, яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей колісних транспортних засобів, його складників, порівняно з вартістю нового подібного колісного транспортного засобу або його складників. Оскільки строк експлуатації автомобіля «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_2 перевищував 7 років (КТЗ 2015 року випуску) то в ПАТ "НАСК "ОРАНТА" відповідно до вимог ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, застосувало коефіцієнт зносу складових КТЗ, у зв`язку з чим сума страхового відшкодування по полісу ОСЦПВВНТЗ № АТ003874606 становила 23088 грн. 26 коп. Оскільки вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , пошкодженням його автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Отже, згідно вказаного вище Позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити ОСОБА_2 позивачу складає: 50 147 грн. 39 коп. - 23 088 грн. 26 коп. = 27 059 грн. 13 коп.

У судовому засіданні представник ПрАТ СК «АРКС» - Сечко С.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Представник третьої особи ПАТ НАСК «Оранта» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 01.12.2022 року між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ТОВ «ТОТУС-ФАРМ» в особі директора Мельника С.О. укладено договір №78602Га2ха добровільного страхування наземного транспорту «Все включено», відповідно до умов якого застраховано у позивача автомобіль «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 на праві власності.

04.01.2023 о 09:20 год. в м. Полтаві, по вул. Шевченка, 20 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

За фактом ДТП між його учасниками укладено повідомлення про ДТП (європротокол), згідно якого винуватцем ДТП є водій автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно примітки ст. 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Таким чином, при оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим та станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг від 29.12.2015 року № 3471, такий ліміт складав 50 000,00 грн.

З 1 липня 2022 року відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30.05.2022 № 108, затверджено за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80000 гривень на потерпілого.

Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол», що доступна за посиланням https://dtp.mtsbu.ua.

Бланк Європротоколу видається страхувальнику (автовласнику) при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності

У разі втрати або використання бланка Європротоколу страховик на підставі письмової заяви страхувальника зобов`язаний безоплатно видати йому новий бланк.

Інструкція щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) затверджена протоколом Президії Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) від 11.08.2011 року №274/2011, погоджена начальником управління державної автомобільної інспекції МВС України 31.08.2011 року і загальнодоступна.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), воно складено обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб В, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені її обставини.

Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин участі у ній.

При цьому, із наявної в Європротоколі схеми вбачається, що ДТП відбулась з вини відповідача, водія автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 .

У цьому випадку внесені до ОСОБА_4 обставини не викликають жодних обґрунтованих сумнівів та не потребують спеціальних знань для проведення експертизи з метою з`ясування причин скоєння дорожньої транспортної пригоди.

Виходячи з даних, викладених в Європротоколі, аналізуючи та оцінюючи обставини і докази по справі в їх сукупності, враховуючи об`єктивні дані про рух транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається порушення ПДР, які перебували в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП.

Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою.

Як вбачається з ремонтної калькуляції №1.003.23.0 від 20.01.2023 р. та рахунку №DVCK301275/DVCKC000842 від 04.01.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 50147 грн. 39 коп. (а.с. 17-19).

АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі: 50 147 грн. 39 коп., що підтверджується платіжним дорученням №945460 від 23.01.2023 року (а.с. 23).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована за в ПАТ «НАСК «Оранта» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ003874606. У зв`язку з чим ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 23088,26 грн., згідно платіжної інструкції № від 04.01.2023 (а.с. 2).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Положенням частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вказана норма закону кореспондується із положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах такої різниці.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду від 20 серпня 2024 року у справі №712/9328/21 та Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц.

Згідно постанови НБУ від 30 травня 2022 року №109 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з 01 липня 2022 року становив 160000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована за в ПАТ «НАСК «Оранта» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ003874606, який був чинний на момент ДТП.

Із змісту вказаного страхового полісу вбачається та не оспорювалось сторонами по справі, що ліміт відповідальності відповідача за вчинення майнової шкоди третім особам встановлено у сумі 160000,00 гривень.

При цьому, позивач ПрАТ «СК «АРКС» просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 (винуватця ДТП) на свою користь різницю між виплаченою ПрАТ «СК «АРКС» потерпілому ОСОБА_5 страхового відшкодування та виплаченою сумою страхового відшкодування, яку здійснила ПАТ «НАСК «Оранта» 27059, 13грн.: (50147,39 грн. - 23088,26 грн.).

Отже, з викладеного вбачається, що здійснена ПАТ «НАСК «Оранта» виплата страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «АРКС» в розмірі 23 088,26 грн. не перевищувала розміру (ліміту) страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був встановлений на час виникнення спірних правовідносин 160000,00 грн., та максимального розміру страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80000,00 гривень на потерпілого, а тому належним відповідачем у цій справі повинно бути ПАТ «НАСК «Оранта», в межах страхової суми, а не винуватець ДТП ОСОБА_2 .

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18, пункти 40, 41).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача.

Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі №635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2).

Відтак, суд вважає, що позивачем було пред`явлено позов до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем у справі повинно виступати ПАТ «НАСК «Оранта», а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», про стягнення суми страхового відшкодування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «АРКС»,, м. Київ, вул. Іллінська, б. 8, адреса для листування: м. Київ, вул. Леонтовича, б. 9, корп. 1, оф. 301).

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Третя особа - Публічне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», , м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, корп. Г.

Повне рішення суду складено 09.06.2025 р.

Суддя Г. С. Шевченко