Справа №344/5436/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Болехів

Болехівський міський суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Сметанюка В.Б.,

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «Таліон Плюс» звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 47829,83 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40грн. та витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що 10.07.2024року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 809519471, у формі електронного документу, відповідно до якого відповідачка отримала від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 14900,00 грн. На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту відповідачки, номер якої був вказаний нею при укладанні договору. 24.09.2024року відповідно до Договору факторингу № МВ-ТП/1ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило право вимоги за договором ТОВ "Таліон Плюс", про що повідомило позичальницю шляхом відправлення електронного листа на електронну адресу, зазначену нею при укладанні Договору. Зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість останньої перед позивачем, яка заявлена до стягнення, становить: 47829,83 грн., з яких 14899,32 грн. заборгованості по кредиту, 32930,51 грн. заборгованість по процентам. Оскільки відповідачка не погашає заборгованість в добровільному порядку, то виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 82).

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Причину неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала (а.с. 81, 89).

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передавання своїх прав іншій особі за правочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 10.07.2024року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 809519471 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 27 зворотна сторона-38).

Ознайомлення відповідачки з умовами кредитування підтверджується паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ», який підписаний нею за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 25 зворотна сторона-27).

Умовами п. 7.1 договору передбачено, що на момент укладення цього договору сторони дійшли згоди, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування - 25.07.2024 року, а саме протягом 15 днів від дати отримання першого траншу позичальником.

Відповідно до п. 7.3 договору кінцевою датою повернення (виплати) кредиту є 09.08.2029 року.

Згідно п. 8.3 договору базова процентна ставка складає 1,50 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 відсотків річних.

Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, наданим ТОВ «Профітгід», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало згідно з кредитним договором № 809519471 від 10.07.2024 на платіжну картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 14900,00 грн. (а. с. 43).

24.09.2024року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/1, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до позичальників (а.с. 18- 20).

Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу № МВ-ТП/1 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором кредитної лінії № 809519471 від 10.07.2024 року (а.с. 21).

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повідомило ОСОБА_1 про відступлення права вимоги, про що свідчить електронний лист, відправлений відповідачці на електронну адресу, зазначену нею при укладанні договору (а.с. 44)

Про дострокове розірвання кредитного договору № 809519471 від 10.07.2024року та про необхідність оплати всієї суми заборгованості в розмірі 55279,49 грн. ТОВ «Таліон Плюс» повідомило ОСОБА_1 , про що свідчить лист про дострокове розірвання договору, відправлене на електронну адресу останньої (зворотна сторона а. с. 44).

Після дострокового розірвання Договору ТОВ "Таліон Плюс" не здійснювалось нарахування відсотків за Кредитним договором.

У зв`язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань, її заборгованість за кредитним договором № 809519471 від 10.07.2024року згідно розрахунку позивача становить 55279,49 грн., з яких: 14899,32 грн. - заборгованість по кредиту; 32930,51 грн. - заборгованість за процентами, нараховано неустойку в розмірі 7449,66 грн. (а.с. зворотна сторона 22-24). Разом з тим, вказану неустойку позивач не включає до розміру позовних вимог.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ТОВ «Таліон Плюс», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору. Через порушення умов договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість, яку відповідачка у добровільному порядку не погасила, тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаними кредитними договорами відповідачкою не представлено суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підлягають задоволенню та з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 809519471 від 10.07.2024року в розмірі 47829,83 грн.

Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначається у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 року, укладений із Адвокатським Об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій», додаткову угоду № 335 від 30.12.2024 про надання правової допомоги до Договору № 5 від 02.12.2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 року, ордер, виданий на ім`я адвоката Колінько А.В. на представництво інтересів позивача у будь-яких судах України (першої, апеляційної, касаційної інстанціях) не залежно від територіальної юрисдикції. Також, позивачем долучено копію платіжної інструкції від 30.12.2024 року за № 1135 про перерахуванням позивачем Адвокатському Об`єднанню «ЛЮТІ» коштів у розмірі 5000,00 грн. (а.с. 45-52).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 5000,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача суму судового збору в розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 207, 512, 526, 549, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» суму заборгованості за кредитним договором № 809519471 від 10.07.2024року в розмірі 47829 (сорок сім тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн 83 коп., з яких: 14899,32 грн. - заборгованість по кредиту; 32930,51 грн. - заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", що знаходиться за адресою 14017, вул. Жабинського, 13, м. Чернігів, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.Б. Сметанюк