Справа № 129/1627/22
Провадження № 22-ц/801/1158/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Капуш І. С.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 рокуСправа № 129/1627/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Берегового О. Ю. (судді доповідача),

суддів: Ковальчука О. В., Панасюка О. С.,

за участю секретаря судового засідання: Куленко О. В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Гайсинська міська рада Вінницької області,

розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гайсинської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 адвоката Драчук Тамари Миколаївни на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2022 року, ухвалене місцевим судом за головування судді Капуша І. С., дата складення повного тексту рішення суду не відома,

встановив:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гайсинської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2021 році від державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Пєтух Н. П. він дізнався про існування на його ім`я заповіту від 30 січня 2001 року після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно, а саме житловий будинок з відповідною частиною господарськи будівель, що знаходиться у по АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що не є родичем спадкодавиці і не знав по існування складеного на його ім`я заповіту. На день смерті ОСОБА_3 перебував у відрядженні і не був присунім на похоронах та йому не відомо хто здійснював поховання.

У встановлений законом шестимісячний строк спадкоємець за заповітом до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до не звертався, разом із тим, вважаючи наведені ним причини поважними вважає наявними законні підстави для визначення йому судом додаткового строку для подання відповідної заяви.

За таких обставин позивач просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці з дня вступу рішення в законну силу, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 .

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2022 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з часу набрання цим рішенням чинності, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Гайсин Вінницької області, ОСОБА_3 .

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, представник особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 адвокат Драчук Т. М. оскаржує його в апеляційному порядку. Вважаючи, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та обов`язки як спадкоємця, ухваленим за неповного з`ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його спасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи скарги, адвокат вказує, що судом не було досліджено обставин за яких ОСОБА_1 дізнався про наявність заповіту на його користь, отримання позивачем з часу відкриття спадщини будь-яких повідомлень від нотаріуса про закликання його до спадкування за заповітом, чи взагалі направлялися такі повідомлення нотаріусом та Зрештою нотаріус взагалі не був залучений до розгляду справи.

Крім того, вказує, що судом першої інстанції не було витребувано спадкової справи та не з`ясовано коло учасників справи, які подали заяву про вступ у спадщину. Натомість вказує, що оскаржуваним рішенням порушуються права ОСОБА_2 як спадкоємця померлої ОСОБА_3 , оскільки померла була її рідною сестрою та рідною сестрою ОСОБА_4 . У встановлений законом шестимісячний строк, а саме 14 березня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до Гайсинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої сестри. Сестра ОСОБА_4 також 13 березня 2012 року звернулася до Гайсинської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини на користь сестри ОСОБА_2 . Після поданих заяв спадкоємців державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Пєтух Н. П. було зареєстровано спадкову справу, однак, витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі даної спадкової справи не видала.

Разом із тим, у зв`язку із неточностями у написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця, ОСОБА_2 була змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та факту родинних відносин. Так рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року встановлено юридичний факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводилась рідною сестрою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановлено юридичний факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводилась рідною сестрою ОСОБА_2 ; встановлено, що технічний паспорт на 39/100 житлового будинку від 24 серня 1988 року, інвентарний номер 3478, реєстровий номер 581, виданий на російській мові на ім`я « ОСОБА_3 », договір купівлі-продажу від 23 жовтня 1974 року, посвідчений Гайсинською державною нотаріальною конторою, за реєстром №3640, виданий на ім`я « ОСОБА_3 » та реєстраційне посвідчення (дублікат) від 02 грудня 1974 року, видане Тульчинським БТІ за реєстровим №581 на ім`я « ОСОБА_3 », належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Надалі державним нотаріусом повідомлено в усній формі про наявність заповіту померлої ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 , проте, вважаючи, що при складенні заповіту волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало її волі, ОСОБА_2 звернулася до суду із відповідним позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним. До цього часу відповідний документ, що посвідчує право власності на спадщину за законом не отримано.

Користуючись наданим законом правом, 13 травня 2025 року до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 адвоката Долі О. А.. Не погоджуючись із змістом апеляційної скарги і не визнаючи повністю вимоги скаржника, просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Адвокат вказує, що про наявність заповіту ОСОБА_1 стало відомо у 2021 році від державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори. Позивач не є родичем спадкодавиці, не знав про заповіт на його ім`я, а на день смерті перебував у відрядженні і не був присутній на похоронах, що стало причиною пропуску визначеного законом строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Таким чином, адвокат вважає, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів справи слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 у м. Гайсин Гайсинського району Вінницької області, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 14 травня 2022 року №5.

За життя ОСОБА_3 був складений заповіт від 30 січня 2001 року на ім`я ОСОБА_1 , яким останньому заповіла належний їй житловий будинок під АДРЕСА_1 . Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Підвашецьким І. В.

На виконання вимог ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 липня 2022 року Гайсинською державною нотаріальною конторою надано копії документів з матеріалів спадкової справи №153/2012 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

З матеріалів спадкової справи убачається, що 14 березня 2012 року за № 334 зареєстрована заява ОСОБА_4 від 13 березня 2012 року про відмову від прийняття спадщини, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 рідної сестри ОСОБА_3 на користь сестри ОСОБА_2 .

Також 14 березня 2012 року за №335 зареєстрована заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_3 . Цією заявою також повідомлено про наявність крім неї спадкоємця за законом сестри ОСОБА_4 , а також особи, яка проживала з померлою в незареєстрованому шлюбі ОСОБА_6

15 травня 2012 року за №682 нотаріусом зареєстрована заява ОСОБА_6 про прийняття спадщини після смерті його дружини ОСОБА_3 . Цією заявою повідомлено про наявність спадкоємця сестри померлої ОСОБА_2

14 квітня 2022 року за №274/02-14 зареєстровано заяву ОСОБА_1 , у якій він просив призупинити оформлення спадщини та не видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку із його наміром звернутися до суду із питання продовження строку для прийняття спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав доведеним, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , однак, у зв`язку із необізнаністю про наявність заповіту на його ім`я ним був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою з поважних причин.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у розгляді справи, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, що оскаржується особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи (постанови Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі №542/401/18, від 10 вересня 2020 року у справі №757/66808/19-ц, від 17 червня 2021 року у справі №626/2547/19).

Згідно зі ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 , вважаючи поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , звернувся до суду для їх поновлення на підставі ст. 1272 ЦК України. При цьому вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті заявлені до відповідача Гайсинської міської ради Вінницької області.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Проте ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою померлої, звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто як спадкоємець другої черги прийняла спадщину. Крім того, із матеріалів спадкової справи убачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_7 , який вказує, що був чоловіком спадкодавця.

Однак суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, не встановив коло спадкоємців ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не з`ясував, хто з них прийняв спадщину у встановленому законом порядку й, відповідно, не вирішив питання про залучення цих осіб до участі у справі, що в свою чергу призвело до унеможливлення участі під час розгляду справи інших спадкоємців.

Ураховуючи те, що судом першої інстанції не залучено до участі у справі осіб, права та інтереси яких порушено, зокрема, спадкоємців померлої ОСОБА_3 , а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, оскільки немає передбачених законом повноважень змінювати склад осіб, які беруть участь у справі, крім випадків процесуального правонаступництва, передбаченого ст. 55 ЦПК України, то суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про задоволення позовних вимог .

У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про порушення судом законних прав та інтересів ОСОБА_2 , як спадкоємця після смерті її рідної сестри ОСОБА_3 , яку не було залучено до участі у справі, заслуговують на увагу, а висновок суду щодо наявності правових підстав для задоволення позову, є передчасним, тому постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Статтями 374, 376 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, на задоволення апеляційної скарги, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову задоволенні позову.

Нормами статті 141 ЦПК України установлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про необхідність на задоволення апеляційної скарги скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, тому з позивача на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 1488,60 грн судового збору, сплаченого нею за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 адвоката Драчук Тамари Миколаївни задовольнити.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Гайсинської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1488,60 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О. Ю. Береговий

Судді: О. В. Ковальчук

О. С. Панасюк