СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 6/759/317/25

ун. № 757/12251/25-ц

23 червня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С., за участю секретаря судового засідання Валинкевич В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , заінтересовані особи - стягувач ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Я.В. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №759/16322/22, виданим 07 лютого 2024 року.

В обґрунтування необхідності тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України посилається на те, що 28.11.2024 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В., надійшла заява представника стягувача про відкриття виконавчого провадження і проведення усіх необхідних дій, передбачених законом по примусовому виконанню виконавчих листів Святошинського районного суду м. Києва № 759/16322/22 від 07.02.2024 (з урахуванням ухвали Святошинського рай міста Києва від 04.11.2024 у справі № 759/16322/22 щодо зміни сторони стягувача з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 ) про стягнення з боржника заборгованості у розмірі: 165 658,51 доларів США за розпискою від 15.11.2018; 216 181, 80 доларів СІЛА за розпискою від 01.02.2019; 12 405,00 гривень (судовий збір).

Того ж дня, на підставі поданої заяви з долученими до неї додатками, відкриті виконавчі провадження № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3, у яких стягувачем є ОСОБА_2 та про що належним чином поінформовано ОСОБА_1 .

Постановою від 28.11.2024 вказані виконавчі провадження об`єднано у зведене виконавче провадження № НОМЕР_4.

28.11.2024 за вих. № 33612/1 на адресу ОСОБА_1 направлено постанову про арешт майна боржника.

29.11.2024 за вих. № 33631/1 на адресу ОСОБА_1 направлено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав, сформованого заборонено відчужувати усе рухоме майно ОСОБА_1 в межах суми стягнення.

З урахуванням ужитих на даний час приватним виконавцем заходів, направлених на забезпечення виконавчого листа Святошинського районного суду справі №759/16322/22 про стягнення з ОСОБА_1 боргу за договором позики на користь ОСОБА_3 , а також ухали Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2024 у вказаній справі про задоволення заяви про заміну сторони стягувана на ОСОБА_2 , об`єктивно вбачається, що є особою, яка свідомо не виконує належні до виконання зобов`язань.

Зазначений факт є підставою для звернення до суду за встановленням обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився. Про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що подання необхідно задовольнити за наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.11.2024 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В., надійшла заява представника стягувача про відкриття виконавчого провадження і проведення усіх необхідних дій, передбачених законом по примусовому виконанню виконавчих листів Святошинського районного суду м. Києва № 759/16322/22 від 07.02.2024 (з урахуванням ухвали Святошинського рай міста Києва від 04.11.2024 у справі № 759/16322/22 щодо зміни сторони стягувача з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 ) про стягнення з боржника заборгованості у розмірі: 165 658,51 доларів США за розпискою від 15.11.2018; 216 181, 80 доларів СІЛА за розпискою від 01.02.2019; 12 405,00 гривень (судовий збір).

Того ж дня, на підставі поданої заяви з долученими до неї додатками, відкриті виконавчі провадження № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3, у яких стягувачем є ОСОБА_2 та про що належним чином поінформовано ОСОБА_1 .

Постановою від 28.11.2024 вказані виконавчі провадження об`єднано у зведене виконавче провадження № НОМЕР_4.

28.11.2024 за вих. № 33612/1 на адресу ОСОБА_1 направлено постанову про арешт майна боржника.

29.11.2024 за вих. № 33631/1 на адресу ОСОБА_1 направлено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав, сформованого заборонено відчужувати усе рухоме майно ОСОБА_1 в межах суми стягнення.

З урахуванням ужитих на даний час приватним виконавцем заходів, направлених на забезпечення виконавчого листа Святошинського районного суду справі №759/16322/22 про стягнення з ОСОБА_1 боргу за договором позики на користь ОСОБА_3 , а також ухали Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2024 у вказаній справі про задоволення заяви про заміну сторони стягувана на ОСОБА_2 , об`єктивно вбачається, що є особою, яка свідомо не виконує належні до виконання зобов`язання.

Зазначений факт є підставою для звернення до суду за встановленням обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Так, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2023 року №759/16322/22 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнено заборгованість за договорами позики від 15.11.2018 і 01.02.219 року, а також судовий збір. Вказане рішення суду набрало законної сили 28.11.2023 року.

07.02.2024 року на підставі вказаного рішення суду було видано виконавчі листи.

Згідно договору відступлення права вимоги №06-09-24-02 від 06.09.2024, укладеного між ОСОБА_3 і ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» право вимоги за борговими розписками ОСОБА_1 від 15.11.2018 і 01.02.2019 відступлене на користь вказаної юридичної особи.

Того ж дня, ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» відступлене вказане право на користь ОСОБА_2 , про що між сторонами було укладено відповідний договір за №06-09-02/ФК-24.

Згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2024 у справі №759/16322/22, заяву про зміну сторони стягувача задоволено та змінено стягувача на ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Статтею 441 ЦПК України встановлено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням (ч.1, п.18 ч.3 статті 11 Закон України «Про виконавче провадження»).

Отже, наявність у боржника ОСОБА_1 невиконаних зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків передбачених цим законом та в`їхати в Україну.

На виконання пункту 2 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24 березня 2008 року №261/2008 стосовно врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, та на виконання спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2008 року №25-32/463, № 25-5347, положенням статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачене міжнародним договором України, або якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього, - до виконання зобов`язань.

Тимчасове обмеження у праві виїзду громадян України за кордон встановлюється на підставі рішення (ухвали) суду.

Пунктом 8 ст.19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в`їзду в України або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

На підставі наведеного та відповідно до п.2, п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», у взаємозв`язку із нормами ст.124 Конституції України, ст.441 ЦПК України, п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звернутись до суду із поданням щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон якщо останній ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань (п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»).

Приватним виконавцем вживались дії для виконання рішення суду в примусовому порядку, проте рішення суду боржником не виконане.

Суд вважає, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням, так як з моменту відкриття виконавчого провадження не запропонував будь-яких конструктивних способів погашення заборгованості.

Таким чином, невжиття заходів пов`язаних з обмеженням у праві виїзду боржника за межі України призводить до неможливості майнового стягнення з боржника за рішенням суду, що завдає збитків стягувачу, адже сума, яка підлягає стягненню є значною.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вбачається, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що боржник обізнаний про свої обов`язки по виконанню рішення суду, про наявність виконавчого провадження, проте ним не здійснюється дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Будь-яких дій спрямованих на повне виконання рішення суду про стягнення коштів боржником не здійснено. У добровільному порядку рішення суду, яке набрало законної сили, не виконане.

За таких обставин можна зробити висновок, що для виконання вказаного виконавчого провадження та задля відновлення прав стягувача, порушення яких триває, є допустимим тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника.

З огляду на наведене, суд приходить висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що боржник тривалий час ухиляється від виконання рішення суду і приватним виконавцем обґрунтовано звернувся з поданням про обмеження його у праві виїзду за межі України, оскільки інші заходи впливу приватного виконавця, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виявилися безрезультатними.

Керуючись ст. 260, 441 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , заінтересовані особи - стягувач ОСОБА_2 - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань покладених на нього вимогами виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва 07.02.2024 року у справі №759/16322/22.

Виконання заходів щодо обмеження права виїзду за межі України покласти на Адміністрацію державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу суду постановлено та виготовлено 23.06.2025 року.

Суддя: Ключник А.С.