ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4918/25 Справа № 204/3281/16 Суддя у 1-й інстанції - Чудопалова С. В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Гапонова А.В., Космачевської Т.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року у цивільній справі за заявою стягувача ОСОБА_1 , заінтересовані особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення у цивільній справі №204/3281/16 та застосування штрафу (суддя першої інстанції Чудопалова С.В., повний текст ухвали складено 04 березня 2025 року),

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою, в якій просив встановити контроль за виконанням судового рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2022 по справі №204/3281/16 та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у встановлений судом термін подати звіт про виконання судового рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28.04.2022 по справі №204/3281/16, а також в разі не надання звіту про виконання судового рішення у встановлені судом терміни, застосувати відповідно п. 4 ст. 453-4 ЦПК України штраф відповідно до діючого законодавства.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року заяву стягувача ОСОБА_1 про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення у цивільній справі №204/3281/16-ц та застосування штрафу задоволено частково.

Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб протягом двох місяців з дня отримання копії даної ухвали, подати до суду звіт про виконання судового рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2022 року по цивільній справі №204/3281/16-ц.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Із вказаною ухвалою суду не погодився представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кібець Р.Р., та подав апеляційну скаргу, в якій наголошує на тому, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без належного з`ясування обставин справи.

Скарга мотивована тим, що змінюючи порядок та спосіб виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2016 року у справі 204/3281/16-ц, суд фактично виснував наявність у Фонду як ліквідатора ПАТ «БАНК ФОРУМ» обов`язку виплатити працівникові ліквідованого ним банку заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Вказує, що Фондом вживаються всі можливі заходи, направлені в т.ч. на виконання судового рішення у справі 204/3281/16-ц, які (порядок) прямо передбачені ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і повністю відповідають встановленому судом в ухвалі Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2022 способу виконання судового рішення.

Наголошує на тому, що Фонд надав суду достатні відомості, що свідчать про вжиття Фондом заходів щодо виконання судового рішення. Фонд повідомив, що керуючись ч. 5 ст. 52 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ч. 5 ст. 58 Закону «Про банки і банківську діяльність».

ОСОБА_2 просив ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що викладені в ній доводи безпідставні та не спростовують висновків суду першої інстанції, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

У судовому засіданні учасники справи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтвердили свої доводи та заперечення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 цивільний позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку задоволено частково. Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з 08.09.2013 на 09.09.2013. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за один день роботи 09.09.2013. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки заробітної плати з 05.05.2015 по 30.06.2016 в сумі 123702 грн. 40 коп. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Зобов`язано публічне акціонерне товариство «Банк Форум» видати ОСОБА_1 засвідчену копію наказу про його звільнення №1163/к від 09.09.2013. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Банк Форум» судовий збір на користь держави у розмірі 3166 грн. 22 коп. У задоволенні позову в іншій частині відмолено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.01.2019 апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2016 скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПІТ «Банк Форум» про стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку відмовлено в повному обсязі.

Постановою Верховного суду від 05.08.2020 ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2018, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.03.2018 та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08.01.2019 скасовано. Справу № 204/3281/16-ц передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.12.2020 апеляційна скарга ПАТ «Банк Форум» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2016 по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку- повернуто скаржнику.

15.01.2021 ОСОБА_1 отримав виконавчі листи на виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2016 № 204/3281/16-ц

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2022, яка набрала законної сили 28.04.2022, заяву ОСОБА_1 про заміну порядку та способу виконання рішення суду у цивільній справі №204/3281/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково, змінено порядок та спосіб виконання рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у справі 204/3281/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку та тягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних на користь ОСОБА_1 присуджені за рішенням суду у справі № 204/3281/16-ц кошти у сумі 123702,40 грн. та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено (а.с.27-32).

21.02.2023 постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Рабоволок В.В. відкрито виконавче провадження №71084606 за виконавчим листом №204/3281/16-ц, виданого 27.01.2023 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення заборгованості у розмірі 128 702,40 грн, де боржником вказано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, стягувачем ОСОБА_1 (а.с.9).

На час розгляду заяви про встановлення судового контролю та надання звіту судове рішення від 28.09.2016 у виконавчому провадженні №71084606 не виконано.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення у справі №204/3281/16 від 28.04.2022 року з 21.02.2023 року не виконано, державним виконавцем вживалися заходи з метою виконання судового рішення, проте вжиті заходи результатів не дали.

Жодних належних та допустимих доказів вжиття Фондом гарантування вкладів фізичних заходів щодо виконання судового рішення від 28.04.2022 у справі №204/3281/16 суду не надано.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно положень ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Згідно ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, судовий контроль за виконанням судових рішень встановлено розділом VII ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом вірно зазначено, що заявник до суду зі скаргою про порушення його прав під час виконання судового рішення не звертався.

Відповідно до частини 1 статті 453-1 ЦПК України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах: що виникають із трудових правовідносин; що виникають із сімейних правовідносин; щодо відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення; щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду; щодо відшкодування моральної шкоди; щодо захисту прав споживачів; щодо захисту честі, гідності та ділової репутації; в інших спорах немайнового характеру.

Стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження.

У заяві обов`язково зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору.

Відповідно до ст. 453-2 ЦПК України, суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 453-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правилами статті 450 цього Кодексу.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника боржника, якщо боржник є юридичною особою.

Ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 453-4 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою ЦПК України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в цивільній справі, зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, судове рішення може бути виконано в добровільному, або в примусовому порядку. Примусове виконання рішень суду в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених законом випадках - на приватних виконавців.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до абзацу 1 частини 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (частина 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, нормами Закону України «Про виконавче провадження» визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

При цьому відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений достатніми повноваженнями для вжиття заходів щодо примусового виконання боржником судового рішення.

Отже, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Апеляційний суд, оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки позивачем не було надано доказів того, що ним вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження» (частина 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

Висновки суду не відповідають вимогам закону, на які посилався суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Колегія суддів наголошує на тому,що хоча і в нормах закону ст. 453-1, 453-2, 453-3 ЦПК України не має жодного згадування, що стягувач має використати всі можливі способи впливу на боржника через виконавця, а лише потім подавати заяву до суду в рамках судового контролю, однак нормами ЦПК України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в цивільній справі, зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, проте вказані докази в матеріалах справи відсутні.

У відповідності з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Інші доводи апеляційної скарги зводяться фактично до не згоди із судовими рішеннями щодо зміну порядку та способу виконання рішення суду у цивільній справі №204/3281/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та пояснення сторін, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки матеріалами справи встановлено, що стягувач не вичерпав загальний порядок виконання рішення суду, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, апеляційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року скасуванню із відмовою у задоволенні заява про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року скасувати

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення у цивільній справі №204/3281/16 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

А.В. Гапонов

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 11 червня 2025 року.

Головуючий-суддя О.В. Халаджи