Єдиний унікальний номер 725/3294/25
Номер провадження 2/725/1025/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

10.06.2025 року.Суддя Чернівецького районного суду м. Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, встановлення факту самостійного виховання та повного фінансового утримання дитини, без участі матері,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із вказаною вище позовною заявою.

Ухвалою судді від 23.05.2025 вказаний позов було залишено без руху, оскільки він не відповідав вимогам ст.175, ст.177 ЦПК України.

Так, із прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить суд визначити місце проживання неповнолітнього сина разом із ним.

Згідно ч.2 ст.160, ч.1 с.161 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. А тільки у випадку коли батьки не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви не вбачається, що між сторонами виник спір щодо місця проживання дитини.

Крім того, позивач не зазначає у своїй заяві з посиланням на докази з приводу того, чи звертався він до Служби у справах дітей із заявою для надання висновку про доцільність визначення місця проживання неповнолітнього сина разом із ним; чи здійснювався Службою огляд житлово-побутових умов сторін станом на день звернення до суду, із наданням відповідного акту обстеження; чи проводилася працівниками Служби бесіда з батьками та самою дитиною з приводу визначення його прихильності до кожного з них (батьків).

Також, під час вирішення спору щодо визначення місця проживання дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 СК України).

Однак позивач не надає доказів на підтвердження того, що він працевлаштований та має фінансову можливість самостійно утримувати сина та його виховувати.

Крім того, відсутні докази з приводу того, що відповідачка усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина, у зв`язку із чим увесь тягар по його утриманню, вихованню ляг виключно на нього (позивача).

Також всупереч вимогам ч.2 ст.161 СК України позивач не зазначає з посиланням на докази про своє ставлення та ставлення відповідачки до виконання своїх батьківських обов`язків, про особисту прихильність сина до кожного з них, який спосіб життя веде він та відповідачка.

Більше того, не посилається на докази про відсутність підстав, які б перешкоджали для визначення місця проживання дитини разом із ним, зокрема, що він (позивач) не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, психіатра, не притягувався до відповідальності, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору.

Крім того, із прохальної частини позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить суд встановити факт самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2011р.н.

При цьому ОСОБА_1 вказує у позові про те, що підставою для встановлення вказаного вище факту є отримання ним соціальної допомоги, отримання гарантій у сфері трудових відносин, можливість змінити місце проживання дитини, тощо.

Однак не залучає до участі у справі відповідний орган, до повноважень якого входить надання таких виплат та послуг.

Крім того, не вказує чи звертався він у встановленому законом порядку до уповноважених органів з метою отримання соціальних виплат, зняття з реєстрації у позасудовому порядку, та не надає жодних доказів на підтвердження того, що у нього виникли будь-які труднощі в оформленні таких послуг, у зв`язку із чим він вимушений звернутися до суду.

Не залучає до участі у справі відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, на обліку, якого він перебуває, враховуючи те, що рішення у справі може в подальшому слугувати підставою для отримання ним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації

Відповідно до вимог ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів, в тому числі і щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Разом з тим, ОСОБА_1 не зазначено у позові всіх осіб, які повинні брати участь у розгляді вказаного спору, а також не долучено копію позовної заяви з додатками, яка повинна бути їм надіслана.

Окрім того, суд звертає увагу на практику Верховного суду, згідно якої вимога про встановлення факту самостійного виховання дітей без заявлення інших позовних вимог, у зв`язку із чим цей факт встановлюється, не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав позивача, а є лише підставою для вирішення інших позовних вимог, іншої справи.

Крім того, позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір за подання позовної заяви, оскільки згідно вимог ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі об`єднання в позовній заяві двох і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Разом з тим, ОСОБА_1 не зазначає у позові з посиланням на докази, чи уповноважувала його відповідачка на заявлення ним вимоги щодо залишення за останньою прізвище « ОСОБА_4 ».

Однак, в установлений ухвалою судді строк зазначені вище недоліки заяви усунуті не були.

Частиною 3 ст.185 ЦПК України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, вказану вище позовну заяву слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 185, 258, 260, 272, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, встановлення факту самостійного виховання та повного фінансового утримання дитини, без участі матері визнати неподаною та разом з усіма доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О. В.