Справа № 211/7638/24
Провадження № 2/211/611/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Костенко Є.К.,
за участю секретаря судового засідання Гоєнко Т.В.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, третя особа: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав,
09 грудня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, третя особа: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав.
Звертаючись із вказаною позовною заявою позивач ОСОБА_3 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та віповідачем було укладено шлюб, що розірваний 14.03.2019. Від спільного подружнього життя народилась донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач уклала шлюб 01.06.2024 з ОСОБА_5 . Дитина проживає разом з матір`ю та вітчимом в АДРЕСА_1 у квартирі, яка належить чоловікові позивача, навчається у Криворізькій гімназії №8 Криворізької міської ради Дніпропетровської області. Відповідач не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний стан та душевний розвиток, не цікавиться її долею, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, усі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Відповідно до судового наказу з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Разом із цим відповідач свої зобов`язання щодо сплати аліментів не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 01.11.2024 року становить 105 251,40 грн. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.
19 грудня 2024 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче засідання за правилами загального провадження.
Ухвалою суду від 20 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач та її представник не з`явились, надали заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву суду не надав.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, в останнє судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, покладається на розсуд суду, та долучила висновок щодо доцільності позбавлення батківських прав відповідача.
Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, покладається на розсуд суду, та долучив акт обстеження умов проживання.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та, з урахуванням положень ч.1 ст.81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст.13 ЦПК України, згідно з положеннями якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011, про що Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис №167.
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2019 у справі №211/4966/18, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

Від шлюбу народилась донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено 28.10.2011 актовий запис №978, батьком дитини зазначено ОСОБА_2 .

На користь позивача з відповідача було стягнено аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх заробітків (доходів), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, відповідно до судового наказу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, виданого 22.12.2018 по справі №211/6291/18.

Відомості про наявну заборгованість у відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини підтверджується розрахунком заборгованості, сформованим Довгинцівським ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської облсті Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Даний розрахунок виконано станом на 01.11.2024, заборгованість ОСОБА_2 з грудня 2021 року по жовтень 2024 року складає 105 251,40 грн.

На теперішній час з 01.06.2024 позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином ОСОБА_5 , позивач змінила прізвище з ОСОБА_7 - на ОСОБА_8 .

Відповідно до характеристики з Криворізької гімназії №8 Криворізької міської ради Дніпропетровської області учениця 7-Г класу ОСОБА_4 навчається в гімназії з другого класу, дитина здібна, має високі та достатні досягнення у навчанні, є учасником учнівського самоврядування класу, бере участь у позаурочному житті класу. Мати дитини бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, організовує правильне проведення вільного часу, забезпечує високий рівень навчання дитини. Батько ОСОБА_2 з дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні дитини участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходив.

Згідно висновку про психоемоційний стан дитини, ОСОБА_4 , яка мешкає разом з матір`ю та вітчимом, з`ясовано, що дитина має адекватну самооцінку, середній рівень ситуативної та особистісної тривожності, доброзичлива, відкрита до спілкування, творча, агресивність непритаманна, чуттєва, товариська, розсудлива, чутлива та добра у відношенні до оточуючих, депресивні тенденції не визначені. Сім`я дружня, з доброзичливим ставленням один до одного, усі члени родини емоційно близькі, цікавляться життям один одного та спільно вирішують проблеми.

Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного органом опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, дитина проживає з матір`ю та вітчимом, має окрему кімнату, для дитини створені належні умови для повноцінного життя і розвитку, між матір`ю та донькою доброзичливі стосунки, дитина активна, привітна. Зі слів дитини, з батьком вона не спілкується, він її життям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, останній раз спілкувалась з батьком у 2019 році, проживати разом з батьком не бажає, матір поважає та бажає жити разом з нею. Дитина підтримує свою матір в питанні позбавлення батьківських прав батька.

Крім того, в матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування №134 від 24.03.2025, з якого вбачається, що орган опіки та піклування в межах своєї компетенції доходить висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, у висновку зазначено, що розшукові заходи не дали можливість відібрати пояснення від ОСОБА_2 .

До висновку долучено пояснення дитини, в яких вона зазначає про те, що з батьком вона не спілкується декілька років, його взагалі не було в її житті, батько їй не телефонує, вона його не пам`ятає, він не цікавиться її життям, згодна стосовно позбавлення його батьківських прав, вважає, що як батька, його в її житті не має.

Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності/недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду (ч.ч.5, 6 ст.19 СК України), від такого висновку суд має право мотивовано відступити, але висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом.

Указаний висновок кореспондується з постановою Верховного Суду від 06 травня 2020 року в справі № 753/2025/19.

У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями п. 2 ч. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Позивач в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, послалася на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, пов`язаних з вихованням доньки, а саме: не цікавиться нею, не піклується, абсолютно байдужий до дитини, не приймає участь у її вихованні, вказувала, що відповідача не сплачує аліменти на утримання доньки. Крім того, суд враховує, що позивач разом із донькою вже тривалий час проживає у новій родині, дитини навчається більше п`яти років у гімназії за місцем нового мешкання, що свідчить про існування на теперішній час у неї соціальних зв`язків саме за новим місцем мешкання. Судом враховується позиція дитини, яка не бажає підтримувати спілкування з відповідачем, та при ухваленні рішення суд керується саме тими обставинами та атмосферою, у якій проживають дитина зараз, беручи до уваги її найкращі інтереси на майбутнє.

У відповідності до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

На думку суду позбавлення відповідача батьківських прав не суперечить на теперішній час інтересам дитини, оскільки відсутність будь-якої участі батька у її житті є фактором, що травмує дитячу психіку, а збереження батьківства може привести до одержання відповідачем в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з донькою, що, враховуючи ухилення його від виконання батьківських обов`язків, призведе до порушення прав та інтересів дитини.

Окрім того, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 28 вересня 2021 року у справі №459/3411/18.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у цьому випадку є доцільним, оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, яка через потребує участі у її вихованні та утриманні і батьком, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн, у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, третя особа: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав стосовно малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складено 19.06.2025.

Суддя Костенко Є. К