Провадження № 2/357/166/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Щербан Г.А., відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно та про стягнення аліментів за минулий час

В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі «Позивач») звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даним позовом до ОСОБА_2 (далі «Відповідач») про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно та про стягнення аліментів за минулий час.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на такі обставини.

3 08.06.2018 року ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з

ОСОБА_2 , про що Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис N?634. Шлюб було розірвано на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22.06.2023 року.

Від спільного подружнього життя у подружжя народився син -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 14.11.2018 року.

Сторони проживають окремо один від одного. Спільна дитина проживає разом з Позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Відповідач працює в Білоцерківській гімназії-початковій школі N?3 імені Т.Г.

Шевченка Білоцерківської міської ради Київської області, має стабільний та достатній дохід в середньому 20 000 гривень на місяць. Окрім цього, Відповідач має у власності землі (паї), від яких отримує дохід від здачі їх в оренду.

Не зважаючи на фінансову спроможність утримувати сина, Відповідач не бере участі в утриманні їх спільної з Позивачкою дитини з 2021 року, не забезпечуючи належного матеріального утримання, необхідного для фізичного та соціального розвитку дитини.

Відповідач не виконує свій прямий батьківський обов`язок, чим в свою чергу порушує сімейне законодавство України та права своєї ж дитини.

Посилаючись на приписи ст.150 та ст.180 СК України зазначає, що

Позивачу самостійно без систематичної підтримки чоловіка та батька дитини забезпечити належний рівень життя для малолітньої дитини, якій поки що не виповнилося навіть одного року, по-перше: вкрай складно, а по-друге: Відповідач, який є здоровим та працездатним зобов`язаний приймати участь в утриманні своєї дитини.

На підставі ст.ст. 80, 141, 191 СК України, ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» зазначає, що в 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено у розмірі: з 1 січня 1921,00 гривня, з 1 липня 2013,00 гривень, з 1 грудня 2100,00 гривень. У середньому сума становить 2000,00 грн. на місяць.

За розрахунком Позивача заборгованість Відповідача по аліментам за минулий період становить 72000,00 грн. (2000 грн. середній розмір встановленого мінімуму для дітей до 6 років * 36 міс. заборгованості).

Позивач наголошує на тому, що Відповідач має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. на місяць, що становить менше, ніж 25% відсотків від його офіційних доходів моменту пред`явлення позову, а також сплатити аліменти за минулий період (36 міс) у розмірі 72000 грн.

Уточнивши позовні вимоги, Позивач просила суд: 1) стягнути з Відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; 2) стягнути з Відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за минулий час, а саме: з 01.12.2021 року по 01.12.2024 рік в сумі 24029,06 (двадцять чотири тисячі двадцять дев`ять) гривень 06 копійок.

Історія справи. Заяви та клопотання, позиції учасників справи.

12.12.2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 38).

20.12.2024 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому останній частково заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд зменшити суму аліментів до 3200,00 гривень щомісячно та відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з нього аліментів за минулий період в розмірі 72000,00 гривень. Зазначив, що у 2024/2025 н.р. його педагогічне навантаження становить 36 год (у зв`язку з виробничою необхідністю), але в попередні роки було в 1,5-2 рази меншою, що на пряму впливає на його дохід. Відповідач розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не мав і не маю наміру від нього ухилятися, але сплата аліментів розміром 5000 гривень, що майже відповідає 1/4 частина від його доходу є для нього та його сім`ї непосильною, так як вони є багатодітною родиною. На повному утриманні Відповідача перебуває його дружина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на частковому - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією розрахунку заборгованості з сплати аліментів ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 . Зауважив, що оплату коштів на утримання спільного з Позивачем сина він здійснював шляхом перерахунку на особисту картку або, в більшості, наданням готівки, як просила Позивач. Також ним надавалися грошові кошти для організації належного рівня розвитку сина, забезпечення його технічними засобами, тощо (а.с. 52-55).

15.01.2025 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника Позивача надійшла відповідь на відзив, яка за своїм змістом є у тому числі, заявою про зменшення позовних вимог. У ній представник Позивача просить суд: стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за минулий час, а саме: з 01.12.2021 року по 01.12.2024 рік в сумі 24029,06 гривень.

Зауважила, що Відповідач сплатив Позивачу за три роки 47970,94 гривень. Наголосила, що додані до відзиву «посвідчення багатодітної сім`ї», розрахунок заборгованості по виконавчому провадженню по стягненню аліментів на дітей його дружини, на її думку, ніякою мірою не підтверджують та не характеризують матеріальне становище Відповідача, оскільки згідно з наданим посвідченням, багатодітною є дружина Відповідача, а не він. Окрім цього, з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів вбачається, що батько дітей дружини Відповідача впродовж тривалого часу виконує рішення суду та сплачує аліменти на дітей, а наявність у нього заборгованості не надає права Відповідачу чинити так само у відношенні до своєї дитини і не сплачувати у належному обсязі аліменти на сина (а.с. 97-101).

07.02.2025 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» Відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив, у яких останній зазначив, що він не ухилявся від виконання батьківських обов`язків, про які стверджує Позивач, оскільки Позивачем не було подано жодного позову про стягнення аліментів за попередній період. На неодноразове прохання підписати нотаріально завірену угоду про утримання спільного сина, Позивач відповідала, що не вбачає потреби подавати на аліменти або, тим більше, підписувати угоду такого характеру. Тому між сторонами була досягнута відповідна усна домовленість. Просив суд враховувати надані ним документи про утримання багатодітної родини, оскільки його дружина перебуває у відпустці по догляду за спільною дитиною до досягнення нею трирічного віку та не має взагалі ніякого доходу, що на пряму впливає на його матеріальне становище (а.с. 104-106).

У судових засіданнях Позивач та її представник позовні вимоги, із врахування заяви про їх зменшення, підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач проти задоволення позовних вимог частково заперечував з підстав, викладених ним у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

2. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

З 08.06.2018 року ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , про що Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис №634 (а.с. 11).

Шлюб було розірвано на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22.06.2023 року по справі №760/6120/23 (а.с. 22-25).

Від спільного подружнього життя у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 14.11.2018 року (а.с. 12).

Сторони проживають окремо один від одного. Спільна дитина проживає разом з Позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 13).

Відповідно до довідки №115 від 15.11.2024 року Відповідач працює вчителем в Білоцерківській гімназії-початковій школі з 03.09.2019 року з повним педагогічним навантаженням в обсязі 36 годин 2 ставки (а.с. 91).

Згідно з довідкою про доходи №253 від 03.12.2024 року загальна сума заробітної плати за період з 01.05.2024 року по 30.11.2024 року становить 177229,75 грн. (а.с. 27).

Відповідно до довідки про доходи №96 від 21.04.2025 року загальна сума заробітної плати Відповідача за період з 01.01.2025 року по 31.03.2025 року становить 86666,40 грн. (а.с. 127).

Згідно з довідками про доходи № 00БУ-000104, №00БУ-000105, №00БУ-000106 від 18.03.2015 року Відповідач отримує дохід від здачі в оренду земельної ділянки ТОВ НВА «Перлина Поділля» в сумі 5098,58 грн. щорічно (а.с. 128, 129, 130).

Указані обставини не оспорювалися учасниками справи.

Відповідачем здійснювалася фінансова допомога їхній спільній із Позивачем дитині, що підтверджується:

платіжними інструкціями про перерахування коштів на користь отримувача - Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради на суму від 309,00 грн. до 910,00 грн. за харчування сина сторін у дитячому навчальному закладі (а.с. 58-65);

платіжними інструкціями про перерахування коштів на користь отримувача ОСОБА_1 на суму від 500,00 грн. до 5565,37 грн. (а.с. 66-86);

чеками на суму 7052,00 грн. та 380,00 грн. з призначенням платежів «Медичні послуги» - за поясненнями сторін фактично за купівлю окулярів сину (а.с. 87, 88, 89);

видатковою накладною №8102 від 03.11.2024 року на суму 8442,00 грн. за купівлю планшета, захисної плівки та її «поклейку» в подарунок сину сторін (а.с. 90).

Норми процесуального права, якими керується суд.

Реалізація принципу змагальності сторін у процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

За правилами ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17).

У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Норми матеріального права, якими керується суд.

Статтею 2 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21.02.1990 року, та ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.

Положеннями ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Висновки суду.

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно.

Як було встановлено судом, Відповідач має постійну роботу та стабільну заробітну плату. Відповідно до довідки №115 від 15.11.2024 року він працює вчителем в Білоцерківській гімназії-початковій школі з 03.09.2019 року з повним педагогічним навантаженням в обсязі 36 годин 2 ставки (а.с. 91).

Відповідно до довідки про доходи №253 від 03.12.2024 року загальна сума його заробітної плати за період з 01.05.2024 року по 30.11.2024 року становить 177229,75 грн. (а.с. 27).

Відповідно до довідки про доходи №96 від 21.04.2025 року загальна сума його заробітної плати за період з 01.01.2025 року по 31.03.2025 року становить 86666,40 грн. (а.с. 127).

Крім того, відповідно до довідок про доходи № 00БУ-000104, №00БУ-000105, №00БУ-000106 від 18.03.2015 року Відповідач отримує дохід від здачі в оренду земельної ділянки ТОВ НВА «Перлина Поділля» в сумі 5098,58 грн. щорічно.

Правових підстав, які б унеможливили задоволення даної позовної вимоги судом не встановлено. Її розмір у сумі 5000,00 грн. не перевищує 1/4 частки від доходів Відповідача. А тому, ця вимога є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Виходячи з справедливих й розумних критеріїв належного розміру аліментів, з метою забезпечення умов для повноцінного розвитку дитини, враховуючи майновий стан сторін та інші передбачені законом обставини, з Відповідача на користь Позивача слід стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000,00 грн. щомісячно починаючи з дня звернення Позивач з даним позовом до суду - 05.12.2024 року і до повноліття дитини.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час.

Сімейний кодекс передбачає, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені за наявності одночасно двох умов: 1) якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) він не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Наявність першої умови у правовідносинах між сторонами спору в ході розгляду справи не оспорювалася, а тому вона вважається встановленою. Проте друга умова, на наявності якої наполягала Позивач, Відповідачам була спростована наданими ним письмовими доказами: платіжними інструкціями про перерахування коштів на користь отримувача - Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради на суму від 309,00 грн. до 910,00 грн. за харчування сина сторін у дитячому навчальному закладі (а.с. 58-65); платіжними інструкціями про перерахування коштів на користь отримувача ОСОБА_1 на суму від 500,00 грн. до 5565,37 грн. (а.с. 66-86); чеками на суму 7052,00 грн. та 380,00 грн. з призначенням платежів «Медичні послуги» - за поясненнями сторін фактично за купівлю окулярів сину (а.с. 87, 88, 89); видатковою накладною №8102 від 03.11.2024 року на суму 8442,00 грн. за купівлю планшета, захисної плівки та її «поклейку» в подарунок сину сторін (а.с. 90). Вищенаведені обставини були підтверджені в судових засіданнях і Позивачем, а тому вважаються доведеними.

Також Відповідач наполягав на тому, що надані ним письмові докази зняття готівкових коштів в банкоматі свідчать про їх передачу Позивачеві на утримання сина (а.с. 107 -114, 115). Утім, Позивач оспорювала факт отримання від Відповідача таких коштів. Ураховуючи факт відсутності відповідних розписок Позивача або інших доказів отримання, суд вказані письмові докази відхиляє.

Також судом встановлено, що ані аліментного, ані будь-якого іншого договору, який би врегульовував аліментні, або інші цивільно правові-взаємовідносини між сторонами спору укладено не було. А тому, суд доходить висновку про те, що більшість платежів, що були здійснені Відповідачем в інтересах дитини, охоплюються поняттям аліментів.

Таким чином, правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів з Відповідача на користь Позивача за минулий час відсутні. У задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі поданих сторонами та витребуваних судом доказів.

При цьому, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

3. Розподіл судових витрат та інші процесуальні питання.

Відповідно до ч.1, ч.7 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у зв`язку з задоволенням однієї із двох позовних вимог Позивача про стягнення аліментів, з Відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

На підставі ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

4. Резолютивна частина.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок) щомісячно починаючи з 05.12.2024 року і до повноліття дитини.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за минулий час відмовити.

Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 16.06.2025 року.

Суддя В. П. Цукуров