Провадження № 2/554/331/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.,

при секретарі Титаренко Д.В.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава в режимі відео конференції цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 10.10.2022 звернулася до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до ОСОБА_3 , в якому після зміни підстав позову та збільшення позовних вимог, остаточно прохала:

виділити із спільної сумісної власності у особисту приватну власність

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , квартиру, загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., реєстраційний номер 101, за адресою: АДРЕСА_1 ;

припинити право власності ОСОБА_3 , РНОКПП

НОМЕР_2 , на квартиру, загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., реєстраційний номер 101, за адресою: АДРЕСА_1 ;

виділити із спільної сумісної власності у особисту приватну власність

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 :

-житловий будинок літ.А-2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м.): 80, житловою площею (кв.м.): 21,7;

- земельну ділянку, загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-мотоцикл GEON X-ROAD 250, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ,

-причіп ЛЕВ 183625, 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 ,

-автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 ,

-автомобіль NISSAN PATHFINDER, 2013 року випуску, НОМЕР_6 ,

-мотоцикл HONDA CBR 1000RR, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 ,

-мотоцикл HONDA CBR 600, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 ,

-мотоцикл SUZUKI GSX 1300R, д.н.з. НОМЕР_9 ;

стягнути із ОСОБА_3 компенсацію вартості спільного

майна у розмірі 596 872 грн.

В обґрунтування позову вказала, що з 10.08.2008 року вона із відповідачем перебували у шлюбі. У період шлюбних відносин ними за спільні кошти придбано наступне майно:

06.12.2017 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., право власності на яку було оформлено на ОСОБА_3 (вартістю 1 168 398 грн.),

02.08.2019 житловий будинок літ.А-2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м.): 80, житловою площею (кв.м.): 21,7 право власності на який було оформлено на ОСОБА_3 (365 744 грн.),

земельну ділянку загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (вартістю 54 243 грн.);

земельну ділянку загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (вартістю 49 370 грн);

мотоцикл GEON X-ROAD 250, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 (вартістю 41 558 грн.),

причіп ЛЕВ 183625, 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 (вартістю 30839 грн.),

автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 (208 080 грн.),

автомобіль NISSAN PATHFINDER, 2013 року випуску, НОМЕР_6 (605 940 грн.),

мотоцикл HONDA CBR 1000RR, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 (175 900 грн.),

мотоцикл HONDA CBR 600, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 (78 260 грн.),

мотоцикл SUZUKI GSX 1300R, д.н.з. НОМЕР_9 ( 155 336 грн.).

Позивач зазначає, що після фактичного припинення сімейних відносин мід подружжям не досягнуто згоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідач не визнає за нею її право на частку у спільній сумісній власності на вищевказане майно, що порушує її майнові права. Тому звернулася до суду з позовом.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави Андрієнко Г.В. від 20 жовтня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив на первісний позов, в якому зазначає, що з 10.09.2008 року з відповідачем перебував у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Щодо набуття спірних об`єктів нерухомого та рухомого майна вказує, що відповідно до договору дарування від 09.20.2002 року він прийняв у дар від ОСОБА_6 садовий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_3 . Земельна ділянка площею 0,06 га, що знаходиться на території Тростянецької сільської ради Полтавського району була набута ним разом із ОСОБА_7 в рівних частках на підставі Договору купівлі-продажу від 15.06.2005 року від ОСОБА_8 . Вказаний будинок було реконструйовано із садового в житловий за адресою: АДРЕСА_2 , що слідує із листа Відділу містобудування та архітектури Полтавської РДА від 19.05.2008 року. Свідоцтво про право власності на будинок видано 09.02.2011 року формально, тому це майно не є спільним та не є об`єктом поділу, оскільки придбане до шлюбу. Квартира АДРЕСА_4 та об`єкти рухомого майна були придбані за його особисті кошти, оскільки позивач не мала фінансової спроможності придбавати це майно та весь час отримувала мінімальну заробітну плату державного службовця. Вказує, що вона весь час перебувала на його утриманні. Виключно за його кошти та кошти його батька, з яким вони ведуть спільний сімейний бізнес, був здійснений ремонт у квартирі на суму 887 000 грн. За його особисті кошти придбавалася побутова техніка та меблі. За його особисті кошти встановлювалася охорона спірної квартири та здійснювалися щомісячні платежі щодо охоронних послуг. Лише ним здійснювалася оплата комунальних послуг. Зазначає, що позивач не бере участі в оплаті освітніх послуг сина та він повністю знаходиться на її утриманні. Також вказує, що виключно за його особисті кошти та кошти, які дарувалися його батьками, організовувався відпочинок за кордоном. Безпосередньо квартира була придбана за кошти його батька та оформлена на його ім`я з домовленістю, що він переоформить квартиру на сина ОСОБА_9 . Позивач вказувала у деклараціях, що квартира є його власністю і що у неї, окрім заробітної плати, доходів немає. Також вказує, що ремонт будинку в с.Великі Сорочинці Миргородського району, який був отриманий у спадок позивачкою, здійснювався за його особисті кошти. Окремо його батьком була придбана мебель у даний будинок. Окрім вказаного, ним було надано позивачеві готівкові кошти на ремонт даху у сумі 60 000 грн., на здійснення водовідведення у сумі 7 000 грн. та на оформлення спадщини (будинку і земельної ділянки), придбано побутову техніку. Щодо транспортних засобів, то автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE був придбаний у ОСОБА_10 за 45000 грн. відповідно до Договору купівлі-продажу 5341/2020/2181017 транспортного засобу від 02.09.2020. Наразі автомобіль був переданий Відповідачем на потреби ЗСУ та знаходиться в НОМЕР_10 бригаді ТРО. Автомобіль NISSAN PATHFINDER був взятий ним в кредит. Наразі ним було здійснено відчуження вказаного автомобіля ОСОБА_11 за 6000 грн. Всі мотоцикли, перелічені у позові, придбавалися для його потреб та за його особисті кошти та кошти його друзів, частина коштів надавалася його батьками. Для придбання мотоциклу SUZUKI GSX він брав кошти у ОСОБА_12 , який їздив з ним до Києва для придбання т/з. Причіп Лев 183625, 2018 р.в., був придбаний для потреб ПП «Карсад 1», що займається обслуговуванням автостоянок, за доходи підприємства, але оформлений на його ім`я. Зазначає, що у нього є боргове зобов`язання в інтересах сім`ї згідно Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 19.08.2021 року в АТ «УкрСибБанк» у сумі 300 000 грн., які він зобов`язувався повернути (том 1 а.с.48-51).

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому прохав:

визнати за ним право приватної особистої власності на квартиру АДРЕСА_4 ;

визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 житловий будинок, загальною площею 80 кв.м., житловою площею 41, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та в цілому складається з житлового будинку А-1 житловою площею 41,2 кв.м., загальною площею 80, 0 кв.м., прибудови а, сараю Б, погріба б, літньої кухні В, прибудови до літньої кухні в, сараю-Г, сараю-прибудови Д, альтанки Е, вбиральні-Ж, сараю З, навісу И, господарських споруд-№1,2,5-7, розташованих на приватизованій земельній ділянці площею 0, 2132 га, кадастровий номер; :01:008:0311;

в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за ОСОБА_3 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та в цілому складається з житлового будинку А-1 житловою площею 41,2 кв.м., загальною площею 80, 0 кв.м., прибудови а, сараю Б, погріба б, літньої кухні В, прибудови до літньої кухні в, сараю-Г, сараю-прибудови Д, альтанки Е, вбиральні-Ж, сараю З, навісу И, господарських споруд-№1,2,5-7, розташованих на приватизованій земельній ділянці площею 0, 2132 га, кадастровий номер; :01:008:0311.

В обґрунтування зустрічного позову посилався на обставини, аналогічні викладеним у відзиві на первісний позов. Також вказав, що 23.12.2019 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 на ім`я ОСОБА_1 . Спадщина складається із житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_5 , який розташований на приватизованій земельній ділянці, що належала ОСОБА_13 . Вказує, що ремонт будинку позивача здійснювався за його особисті кошти, його батьком буди придбані меблі у цей будинок, було здійснено переобладнання літньої кухні. За його кошти здійснено ремонт даху на суму 60 000 грн., здійснено водовідведення на суму 7000 грн., оформлено спадщину за 1800 грн., придбано побутову техніку. Ним було придбано будівельні матеріали та виконані будівельні роботи на загальну суму 45 000 грн. по реконструкції будинку та прилеглої території (том 1 а.с.226-

Від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій заперечує викладене у відзиві. Вказує, що ОСОБА_1 ніколи не була держслужбовцем та не отримувала мінімальну заробітну плату, а була працівником міліції з 2006 року, та є працівником поліції з 2016 року та отримує відповідний дохід. Тому доводи відповідача, що позивач не мала власних коштів не відповідають дійсності. ОСОБА_1 спільно приймала участь у витратах родини, в тому числі і на придбання квартири разом із чоловіком. Після звільнення з поліції у 2013 році ОСОБА_3 не працював, про що свідчить відсутність довідок про доходи з 2013 по 2017 роки. Довідки про доходи отримані відповідачем з 2018по 2021 р.р. не є належними доказами, які доводять, що квартиру було придбано за його особисті кошти та кошти його батька. Тому майно придбане в період шлюбу є спільним майном. Щодо будинку в с.Буланове, то відповідач надає документи про дарування йому будинку по АДРЕСА_3 , тоді як предметом спору є будинок по АДРЕСА_2 . Але навіть якщо припустити, що будинок було придбано до шлюбу, то його реконструкція, прийняття в експлуатацію, реєстрація права власності на новостворений об`єкт нерухомості були здійснені під час шлюбних відносин. Тобто будинок також є об`єктом спільного майна подружжя. Земельна ділянка площею 0,1167 га кадастровий номер :02:004:0048 «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)» зареєстрована 02.08.2019 року на ОСОБА_3 на підставі рішення органу місцевого самоврядування 24.11.2011 року та посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 442629 від 25.12.2012 Тростянецькою сільською радою. Інші земельна ділянка площею 0,01 га із кадастровим номером :02:004:0048 «для будівництва індивідуальних гаражів» належить ОСОБА_3 на підставі рішення органу місцевого самоврядування 24.11.2011 року та посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 442628 від 25.12.2012 Тростянецькою сільською радою. Тому посилання ОСОБА_3 на придбання ним до шлюбу частки земельної ділянки площею 0,06 га на території Тростянецької сільської ради, рішення Тростянецької сільської ради про передачу безоплатно у власність земельної ділянки від 14.01.2005 року площею 0,08 га та рішення від 19.04.2015 щодо передачі безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,01 га є недоречним. Наданою документацією неможливо встановити за якою адресою вони розташовані та чи стали вони в подальшому використовуватися за адресою АДРЕСА_2 . Звертає увагу, що під час розгляду даної справи ОСОБА_3 без згоди дружини здійснив відчуження автомобіля NISSAN PATHFINDER 30.11.2022 за 6000 грн., а тому вчинив фіктивний правочин за нижчу ціну. Прохає суд врахувати при поділі ринкову вартість автомобілів і зменшити частку відповідача за рахунок вартості проданих автомобілів. Інші доводи відповідача щодо чотирьох мотоциклів та причепу, які на його думку, є його особистим майном, жодним чином не підтверджені. (том 2 а.с.11)

Представником позивача ОСОБА_2 подано відзив на зустрічний позов, в якому виклав доводи, аналогічні викладеним у відповіді на відзив на первісний позов. Також вказав, що роботи у будинку в с.Великі Сорочинці були проведені ще до прийняття цього об`єкта у власність ОСОБА_1 . Надані відповідачем чеки не доводять, що будівельні матеріали придбавалися саме за його кошти. Доказів встановлення придбаних у ФОП ОСОБА_14 меблів саме у цьому будинку не надано. Із фото доказів також не вбачається в який період буда зроблена реконструкція будинку та дата їх створення (том 2 а.с.128).

Від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву із зміненими та збільшеними позовними вимогами, в якій виклав обставини, аналогічні викладеним у відзиві на позов та зустрічному позові (том 2 а.с.132)

Ухвалами суду від 09 січня 2023 року об`єднано в одне провадження зустрічний позов та первісний позов, витребувано докази (том 2 а.с.157-158).

Ухвалою суду від 07 лютого 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешти на квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 61, 2 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м.; житловий будинок літ А-2 за адресою- АДРЕСА_2 , загальною площею 80 кв.м., житловою площею-21,7 кв.м.; земельну ділянку загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою- АДРЕСА_2 ; земельну ділянку загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою- АДРЕСА_2 (том 2 а.с.179-181).

У відзиві на заяву про зміну підстав позов та збільшені позовні вимоги відповідач ОСОБА_3 посилався на ті ж обставини, які викладені ним у відзиві на позов, відзиві за збільшені позовні вимоги та зустрічному позові. Додатково зазначає, що квартира була придбана за кошти його батька ОСОБА_15 , який особисто розраховувався готівкою у нотаріуса. Окремо на придбання квартири кошти надавала його тітка ОСОБА_16 . Також вказав, що згідно висновку судового експерта Авдєєвої Н.М. № 5, ринкова вартість квартири становить 1 777 300 грн., а поліпшення становлять 911 517 грн., що разом складає 2 088 800 грн. Тому ці кошти ОСОБА_1 заощадити не могла. Також вказує, що земельна ділянка площею 0.06 га межувала із земельною ділянкою, на якій знаходиться будинок. Відповідно до договору про спільну часткову власність 15.06.2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є співвласниками земельної ділянки площею 0,06 га. Потім ним було прийнято рішення про об`єднання двох земельних ділянок за погодженням із ОСОБА_7 . Після фактичного поділу земельної ділянки був встановлений паркан, згодом викликаний землевпорядник, який виготовив проект землеустрою, в подальшому він продовжив оформлення земельної ділянки. Потім ним було приватизовано ще 1 сотку землі. До шлюбу з позивачкою був виготовлений технічний паспорт на будинок, але оформлення земельних ділянок відбувалося з 2005 по 2011 роки. Вказує, що видача Державних актів на земельні ділянки на підставі рішення від 24.11.2011 року від нього не залежало. Тому це майно не може бути об`єктом поділу. (том 2 а.с.219-222).

Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_9 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 07 березня 2023 року виправлено описку в ухвалі від 07 лютого 2023 року.

Ухвалою суду від 10 березня 2023 року по справі призначено судову оціночно-будівельну експертизу житлового будинку загальною площею 80 кв.м., житловою площею-41,2 кв.м., що знаходиться за адресою- АДРЕСА_5 , зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 17 березня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Марини Яременко про роз`яснення ухвали суду по справі №554/11186/22, провадження № 2-з/554/16/2023 про забезпечення позову.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 червня 2023 року ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 27 лютого 2023 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову залишено без змін.

Ухвалою суду від 08 січня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, накладено арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвалою суду від 08 січня 2024 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 23 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2024 року справу прийнято до свого провадження, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2024.

Ухвалою суду від 17 вересня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення рішення суду відмовлено.

Ухвалою суду від 17 вересня 2024 року про скасування частково заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07 лютого 2023 року відмовлено.

Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на подання доказів по справі відмовлено.

15 січня 2025 року представник відповідача Бабенко Ю.С. подав до суду письмові пояснення щодо позову в порядку ст. 43 ЦПК України, в яких вказав, щожитловий будинок літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_2 був подарований Відповідачу до укладення шлюбу, на підставі договору дарування від 09 жовтня 2002 року. У договорі дарування та у технічному паспорті на будинок від червня 2000 року зазначений номер будинку «48», адреса подарованого будинку: АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці державного фонду, в цілому складається з садового будинку А-І загальною площею 45.90 кв.м., погріб а1, сарай Б, вбиральня В, огорожа №1-2. Будинок подарований ОСОБА_3 ОСОБА_17 від імені ОСОБА_6 . Відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2005 р. ОСОБА_8 передала, а ОСОБА_18 , ОСОБА_7 в рівних частках прийняли у власність в рівних частках приватизовану земельну ділянку площею 0,06 га, що знаходиться на території Тростянецької сільської раді Полтавського району та області

Вказує, що у матеріалах справи міститься копія дозволу Відділу містобудування та архітектури Полтавської районної державної адміністрації N 3996 від 19.05.2008 року на проведення реконструкції цього садового будинку під житловий. Внаслідок ліквідування дачного кооперативу «Ворскла» та після цього передачу землі кооперативу в Тростянецьку раду, адреси і назви вулиць було змінено. В результаті був виготовлений новий технічний паспорт на цей же садибний (індивідуальний) житловий будинок, у якому значиться адреса АДРЕСА_2 . Шляхом порівняння технічних паспортів стає очевидним, що це один і той же будинок, розташований на тій самій земельній ділянці, який має такі самі технічні характеристики. Таким чином, житловий будинок під АДРЕСА_2 є набутим Відповідачем до шлюбу. Після укладення шлюбу відбулась лише державна реєстрація права власності на зазначений будинок, що не є моментом набуття майна. Зазначає, шо Позивачці цей факт відомий, проте вона цього суду не повідомляє. Таким чином, будинок літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельна ділянка загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 не є спільно нажитим майном подружжя і є особистою приватною власністю ОСОБА_3 .

Щодо квартири АДРЕСА_4 вказує, що вона дійсно придбана після укладення шлюбу 06.12.2017 року. Втім, вона була безпосередньо куплена батьком Відповідача та оформлена на його ім`я з умовою, що у майбутньому вона дістанеться внуку, ОСОБА_5 . Плата за квартиру була здійснена батьком Відповідача готівкою у нотаріуса та була передана безпосередньо продавцям. Відповідач також разом зі своїм батьком, ОСОБА_15 , за особисті кошти батька повністю здійснювали ремонт у зазначеній квартирі, загальна вартість якого склала 887 000 грн. За особисті кошти батька була придбана уся побутова техніка та меблі, встановлена охорона у квартирі, здійснювались платежі за встановлену охорону, оплата комунальних платежів. Виключно за кошти, які надавав Відповідачу батько, організовувався відпочинок сім`ї за кордоном. Зазначає, що свідки можуть підтвердити, що Позивачка не брала фінансової участі у придбанні квартири, утриманні житла чи його покращенні, а все це здійснювалось основною мірою за особисті кошти батька Відповідача та кошти Відповідача, які він отримував від свого батька. Наголощує, що у матеріалах справи містяться декларації про доходи Позивачки за 2018-2022 рр, у яких вона вказувала, що власником квартири є саме Відповідач, і що в неї, окрім заробітної плати жодних доходів немає. Таким чином, оскільки квартира придбана на кошти батька Відповідача, а також що з ним наразі проживає у вказаному житлі син, вважає за доцільне визнати за Відповідачем право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Щодо будинку у АДРЕСА_5 вказує, що він був отриманий дружиною у спадок та не підпадає під презумпцію спільного майна подружжя. Однак за особисті кошти батька відповідача були здійснені суттєві покращення будинку, а саме придбані меблі, надано Позивачеві готівкові кошти на ремонт даху, на здійснення водовідведення та на оформлення спадщини, придбано побутову техніку. Тому прохає стягнути компенсацію за покращення вказаного майна.

Щодо транспортних засобів зазначає, що відповідно до Договору купівлі-продажу 5341/2020/2181017 транспортного засобу від 02.09.2020 автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE був придбаний у ОСОБА_10 за 45000 грн. Наразі автомобіль був переданий Відповідачем на потреби ЗСУ та знаходиться в 146 бригаді ТРО. Позивачці цей факт достеменно відомий. Автомобіль NISSAN PATHFINDER був взятий Відповідачем в кредит. Наразі Відповідачем було здійснено відчуження вказаного автомобіля ОСОБА_11 за 6000 грн., оскільки машина була у поганому стані та не підлягала ремонту. Виручені кошти за вказаний автомобіль Відповідач зі згоди позивачки розділив між ними. Причіп Лев 183625, 2018 р.в., був придбаний для потреб ПП «Карсад 1», що займається обслуговуванням автостоянок, за доходи підприємства, але оформлений на Відповідача, про що достеменно відомо Позивачці. Всі мотоцикли, а саме: мотоцикл HONDA CBR 1000RR, мотоцикл HONDA CBR 600 2000 року випуску, мотоцикл SUZUKI GSX 1300R, 2000 року випуску, були у тимчасовому користуванні Відповідача, купувалися за особисті кошти його, його друзів або батьків. Для придбання мотоциклу SUZUKI GSX Відповідач взяв кошти у борг у ОСОБА_12 , який зокрема займається купівлею-продажем транспортних засобів і був присутній при купівлі зазначеного мотоциклу і фактично ним володів. Підкреслює, що усі мотоцикли насправді не були куплені Відповідачем, він брав їх у тимчасове користування, оскільки це є його хобі, який займався з ОСОБА_12 , однак оформляв на себе, проте вони ніколи не ставали його власністю і давно відчужені на інших осіб. Наразі місцезнаходження мотоциклів не відоме, адже вони були у тимчасовому користуванні Відповідача і відчужені на користь інших осіб. Зазначає, що оскільки у Відповідача є боргове зобов`язання в інтересах сім`ї, вважаємо, що він не повинен виплачувати Позивачці компенсацію за транспортні засоби, оскільки він не заявлятиме вимогу про стягнення з неї частини суми боргу. Таким чином, боргове зобов`язання вичерпує суму компенсації за автомобілі.

Також зазначає, що відповідач самостійно утримує малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, що слідує із рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 червня 2024 року у справі №554/4028/23, з яким проживає у спірній квартирі АДРЕСА_4 , позивач має заборгованість по аліментам, а тому суд має відступити від принципу рівності часток та виділити спірну квартиру, у якій проживає Відповідач із сином, у приватну власність Відповідача.

Також вказує, що відповідач має боргові зобов`язання по картці перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 21.09.2022 року у сумі 129 714, 24 грн., кредит брав під час шлюбу на споживчі цілі, а кошти використовувалися в інтересах сім`ї. Також рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 20 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_3 про стягнення боргового зобов`язання у сумі 300000 грн. задоволено в повному обсязі; визнано спільним боргом колишнього подружжя кошти за договором про надання споживчого; стягнено з ОСОБА_1 в порядку зворотної вимоги (регресу) до солідарного боржника частку боргового зобов`язання, яке було сплачено після розірвання шлюбу за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 19.08.2021 року, укладеного між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 . Вважає, що зазначені боргові зобов`язання мають бути враховано при поділі майна подружжя шляхом відмови у задоволенні вимоги Позивача про компенсацію коштів за транспортні засоби.

Прохав у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовити, а поділ майна здійснити наступним чином:

- визнати житловий будинок літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 80, житловою площею (кв.м): 21.7 особистою приватною власністю ОСОБА_3 ;

- визнати земельну ділянку загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_3 ;

-визнати земельну ділянку загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер

:02:004:0049 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_3 ;

-визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної

власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 61.2 кв.м., житловою площею 36.8 кв.м;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_3 компенсацію вартості ремонту будинку у АДРЕСА_5 у сумі, визначеній експертним висновком.

Ухвалою суду від 29 січня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про повернення на стадію підготовчого засідання відмовлено; клопотання представника відповідача про призначення по справі транспортно-товарознавчої експертизи транспортних засобів (за матеріалами справи), оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертиз нерухомого майна, про виклик свідків залишені без задоволення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 первісний позов із зміненими підставами позову та збільшеними позовними вимогами підтримали, проти задоволення зустрічного позову заперечували, з підстав, наведених у заявах по суті спору.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечували, зустрічний позов з уточненими вимогами підтримали.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що він працював у силових структурах, пішов на пенсію в кінці грудня 2005 року, отримав вихідну допомогу еквіваленту 20 000 дол. США, пенсія також складала на той час 1,5 тис. дол.США. Крім того, з 2005 по 2015 р.р. працював у британській компанії, отримував заробітну плату більше 2 тис. дол. США, Ці кошти накопичив та поклав на депозит у «ПриватБанк». Метою було придбання квартири сину та онуку. Потім ці кошти у сумі 1 501 453 грн, що еквівалентно на той час 53 620 дол.США, зняв з рахунку та надав 20 тис. дол. На придбання квартири, ще 2 тис. дол.. США надала тітка відповідача та бабуся. За квартиру розраховувався особисто. За суму, яка залишилася, робили ремонт у квартирі. Всі будівельні матеріали, оздоблення тощо купували в «Епіцентрі. Вказує, що позивач у квартиру нічого не вкладала, тому що у неї таких коштів не було. Щодо будинку в с.Буланове вказав, що їхня сім`я використовує його як дачу, особливо у літній період. Спочатку ОСОБА_3 придбав 09.10.2002 році садовий будинок по АДРЕСА_3 , потім будинок переоформли в житловий за адресою: АДРЕСА_2 , так як відбулося розформування кооперативу. Земельна ділянка під цим будинком передана у власність 14.01.2005 року Тростянецькою сільською радою безоплатно 8 сотих під будинком в садівничому товаристві. 19.04.2005 року ОСОБА_3 передано 1 соту для гаражу. 15.06.2005 року ОСОБА_3 разом із ОСОБА_19 домовилися викупити земельну ділянку 6 сотих у АДРЕСА_7 , яку потім поділили по 3 сотих. У 2011 році ці земельні ділянки об`єднали та видати Акт, але фактично всі ділянки були придбані з 2002 по 2005 р.р. Будинок у с.В.Сорочинці належав ОСОБА_1 . У ньому проживали її мати із своєю ріднею. У позивачки постійно були матеріальні проблеми, тому він особисто давав готівку 60 000 грн. на ремонт будинку, оскільки умови були в незадовільному стані. Потім була зроблена літня кухня за 39 900, кошти на що також давав він. Всього в ремонь будинку він вклав 110 000 грн.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показав, що є чоловіком сестри ОСОБА_15 близько 20 років. Знає, що у ОСОБА_9 є дача в с.Буланове, вони неодноразово там відпочивали влітку сім`ями. За весь час їхнього знайомства реконструкція будинку не проводилася. ОСОБА_1 він там бачив декілька раз, вони приїжджали своєю сім`єю до річки.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що є сестрою батька відповідача. Знає, що квартиру по АДРЕСА_7 придбав її брат ОСОБА_15 за свої кошти у розмірі 20 000 дол.США, а 2 000 дол.США на квартиру подарувала вона разом зі своєю матір`ю, бабусею відповідача. Ремонт у квартирі також проводився за кошти ОСОБА_15 , вона бачила, як він особисто розраховувався за матеріали на касі. Також брат отримує пенсію, яку також витрачав на ремонт. Маргарита нічого не вкладала, у неї завжди не вистачало коштів. У 2002 році була куплена дача, куди приїжджає вся сім`я. Купив дачу ОСОБА_15 , але оформили на ОСОБА_3 . Також останнім зроблено ландшафтний дизайн на дачі, господарством займається дружина ОСОБА_15 ОСОБА_21 на дачу приїжджає рідко. Знає, що у останньої є будинок у с.Великі Сорочинці, який потребував ремонту, з яким допомагав коштами її брат ОСОБА_15 .

Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 10.09.2008 року по 07.12.2022 року, що визнається сторонами та встановлено у рішенні Октябрського районного суду м.Полтави від 14 червня 2024 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року (у справі № 554/4028/23) (том 4 а.с.62-73), а тому згідно з ч.ч.1,4 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування.

Предметом спору у даній справі є поділ наступного майна:

-квартири, загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м.,

реєстраційний номер 101, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житлового будинку літ.А-2 за адресою:

АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м.): 80, житловою площею (кв.м.): 21,7;

- земельної ділянки, загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер

:02:004:0049 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельної ділянки загальною площею 0,01 га, кадастровий номер

:02:004:0048 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-мотоциклу GEON X-ROAD 250, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ,

-причіпу ЛЕВ 183625, 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 ,

-автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 ,

-автомобіля NISSAN PATHFINDER, 2013 року випуску, НОМЕР_11 ,

-мотоциклу HONDA CBR 1000RR, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 ,

-мотоциклу HONDA CBR 600, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 ,

-мотоциклу SUZUKI GSX 1300R, 2000 р.в. д.н.з. НОМЕР_9 ;

-житлового будинку, загальною площею 80 кв.м., житловою площею 41, 2 кв.м.,

що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та в цілому складається з житлового будинку А-1 житловою площею 41,2 кв.м., загальною площею 80, 0 кв.м., прибудови а, сараю Б, погріба б, літньої кухні В, прибудови до літньої кухні в, сараю-Г, сараю-прибудови Д, альтанки Е, вбиральні-Ж, сараю З, навісу И, господарських споруд-№1,2,5-7, розташованих на приватизованій земельній ділянці площею 0, 2132 га, кадастровий номер; :01:008:0311.

Згідно з частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За положенням частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, або майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, норми статей 57, 60 СК України встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 24 травня 2017 року в справі № 6-843цс17, Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Згідно зі статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, наведеними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя.

Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована.

Якщо ж заява одного з подружжя про те, що річ була куплена за її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.

Отже, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Судам, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

Зазначений правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 295/4780/20 (провадження № 61-11222св23).

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Згідно постанови Верховного Суду від 17.08.2022 року у справі №522/8676/20, обрання судом при вирішенні спору варіанту поділу майна подружжя, при наявності вимоги про його поділ, відмінного від того, про який просила позивач, не може бути розцінене як вихід судом за межі позовних вимог, оскільки позовна вимога - це поділ майна подружжя і вона є незмінною при будь-якому варіанті його поділу.

Щодо поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , земельної ділянки, загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Буланове.

Згідно Договору дарування садового будинку від 09.10.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівець В.А, № 5592, ОСОБА_3 прийняв у дар від ОСОБА_17 , який діяв від імені ОСОБА_6 , садовий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 , який в цілому складається із садового будинку А-1, загальною площею 45,90 кв.м., погребу а1,сараю Б, вбиральні В, огорожі № 1-2 (том 1 а.с.54).

Із листа Відділу містобудування та архітектури Полтавської РДА від 19.05.2008 року № 3996 слідує, що відділ не має заперечень щодо проведення реконструкції садового будинку під житловий на АДРЕСА_2 . Вказано, що земельна ділянка під будинком площею 0,0769 належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії ПЛ № 208372. Зобов`язано ОСОБА_3 переоформити документи про право власності на землю з урахуванням зміни цільового призначення ділянки із земель під садівництво на землі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, зареєструвати об`єкт будівництва (том 1 а.с.74).

Рішенням Тростянецької сільської ради від 24 липня 2008 року № 22 «Про надання дозволу на реконструкцію садового будинку під житловий на АДРЕСА_2 » дозволено ОСОБА_3 виконувати реконструкцію садового будинку під житловий на ділянці площею 0,0769 га по АДРЕСА_2 на території Тростянецької сільської ради. Зобов`язано ОСОБА_3 переоформити документи про право власності на землю з урахуванням зміни цільового призначення ділянки із земель під садівництво на землі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, зареєструвати об`єкт будівництва (том 2 а.с.148-150).

Із Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Тростянецькою сільською радою 09.02.2011 та Витягу про державну реєстрацію прав від 23.02.2011 слідує, що за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_8 , загальною площею 80,0 кв.м., з господарськими будівлями у виді погребу погребу а1, убиральні В, сараю В1, вимощення І, воріт № 1-2 (том 1 а.с.75-76).

Таким чином, проаналізувавши та порівнявши вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 доведено, що будинок, який був йому подарований у 2002 році, тобто набутий до укладення шлюбу із позивачем, та який знаходився по АДРЕСА_3 , є одним і тим же будинком з проведенням реконструкції та зміною адреси по АДРЕСА_2 , що підтверджено також у судовому засіданні свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Із звіту про оцінку майна № 32UA-221116-005 від 16.11.2022 виконаного ТОВ «Нерухомість Дельта», ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 80,0 кв.м., житловою площею 21.7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 становить 365 744 грн. (том 2 а.с.36-48).

Встановлено, що вказаний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,08 га, яка передана ОСОБА_3 для ведення садівництва, на підставі Рішення Тростянецької сільської ради № 35 від 14 січня 2005 року «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки» (том 1 а.с.69).

На вказану земельну ділянку ОСОБА_3 був виданий Державний акт серії ПЛ 298372 від 01.03.2005 року на земельну ділянку площею 0, 0769 га в АДРЕСА_9 для ведення садівництва (том 2 а.с.150).

Відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівець В.А, № 1663, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 придбали в рівних частках (по частині) у власність приватизовану земельну ділянку, площею 0,06 га, що знаходиться на території Тростянецької сільської ради Полтавського району, яка належала продавцю ОСОБА_22 на підставі Державного акта про право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 046422 від 06.02.2003. Земельну ділянку передано для ведення садівництва (том 1 а.с.55). 15.06.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 був укладений Договір про спільну часткову власність на вказану земельну ділянку, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівець В.А, № 1664 (а.с.56 том 1).

Судом встановлено, що вказана земельна ділянка площею 0,06 га була поділена в рівних частках між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що слідує з Акту визначення меж земельної ділянки в натурі від 19.07.2005, Акту прийому-передачі межових знаків від 19.07.2005 , Висновку про відсутність обмежень на використання земельної ділянки від 26.07.2005 (том 1 а.с.62-64), а в подальшому об`єднана із земельною ділянкою, на якій розміщений будинок, з якою вона межувала (0,03 га +0,08 га).

Після об`єднання вказаних земельних ділянок ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1167 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , серії ЯМ № 442629 від 13 грудня 2012 року на підставі рішення від 24 листопада 2011 року Тростянецької сільської ради (том 2 а.с.32-33).

Вказаній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 532408602:02:004:0048, що слідує із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 311695698 від 05.10.2022 року (том 1 а.с.23-31).

Згідно Звіту про оцінку майна № 32UA-221117-001 від 16.11.2022 виконаного ТОВ «Нерухомість Дельта», ринкова вартість земельної ділянки, загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер 532408602:02:004:0048, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , становить 54 243 грн. (том 2 а.с.82-102).

Також ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку площею, 0,01 га, згідно, яка також межує із земельною ділянкою, на якій розміщений будинок.

Вказана земельна ділянка загальною площею 0,01 га для ведення садівництва була передана безоплатно у власність ОСОБА_3 на підставі Рішення Тростянецької сільської ради № 35 від 19 квітня 2005 року «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки» (том 1 а.с.60).

В подальшому на вказану земельну ділянку був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,01 га, для будівництва індивідуальних гаражів в с.Буланове, серії ЯМ № 442628 від 13 грудня 2012 року на підставі рішення від 24 листопада 2011 року Тростянецької сільської ради (том 2 а.с.34-35).

Вказаній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 532408602:02:004:0049, що слідує із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 311695698 від 05.10.2022 року (том 1 а.с.23-31).

Згідно Звіту про оцінку майна № 32UA-221117-002 від 16.11.2022 виконаного ТОВ «Нерухомість Дельта», ринкова вартість земельної ділянки, загальною площею 0,0100 га, кадастровий номер 532408602:02:004:0049, для будівництва індивідуальних гаражів в с.Буланове, Полтавський р-он, становить 49 370 грн. (том 2 а.с.50-69).

Відповідно до п.п.1,5 ч.1 ст. 65 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Суд вважає, що ОСОБА_9 доведено, що житловий будинок та дві земельні ділянки в АДРЕСА_2 , є його особистою приватною власністю, оскільки фактично набуті ним до шлюбу.

Сам факт перереєстрації будинку із присвоєнням іншої адреси після реконструкції та переоформлення земельних ділянок після їх поділу та об`єднання, на думку судом, не є набуттям права власності, а є лише його юридичним оформленням.

ОСОБА_1 не доведа, що реконструкція будинку була проведена за спільні кошти подружжя та взагалі її вартість, не спростувала, що така реконструкція не була проведена до укладення шлюбу, адже будинок був набутий ОСОБА_9 у равня 2008 року, а шлюб укладений у вересні 2008 року.

За аналогічних обставин Верховний Суд у постанові від 13.02.2023 року № 664/2660/18 вказав, що правомірним є не визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок, який чоловік придбав до шлюбу, однак в період шлюбу були здійснені покращення, оскільки відповідних доказів здійсненн ремонтних робіт та покращення будинку, через що зросла його ринкова вартість, надано не було.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду викладену у постанові об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі № 712/8602/19, згідно якої сама по собі реєстрація нерухомого майна під час шлюбу не є підставою для визнання його спільним майном, оскільки таке майно набуте до шлюбу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що житловий будинок літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка, загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Буланове, є особистою приватною власністю ОСОБА_3 ;

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо житлового будинку та земельних ділянок в с.Буланове задоволенню не підлягають.

Щодо поділу квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Із договору купівлі-продажу від 06.12.2017 року, посвідченого Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б., за реєстровим № 2632, та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 311695698 від 05.10.2022 року, слідує, що право власності на квартиру, загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., реєстраційний номер 101, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 . Вартість квартири за домовленістю сторін становила 392 000 грн. (а.с.23-31).

Згідно Звіту про оцінку майна № 32UA-221116-002 від 16.11.2022 виконаного ТОВ «Нерухомість Дельта», ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 становить 1 168 398 грн. (том 2 а.с.70-81).

Твердження відповідача у відзиві (на заяву про зміну підстав позову та збільшені позовні вимоги), що ринкова вартість квартири згідно висновку судового експерта Авдєєвої Н.М. № 5, становить 1 777 300 грн., поліпшення становлять 911 517 грн., що разом складає 2 088 800 грн., матеріалами справи не підтверджено.

Враховуючи, що спірна квартира набута на підставі договору купівлі-продажу під час перебування сторін у шлюбі, суд приходить до висновку, що вона є спільним майном подружжя, а тому належить кожному з них у рівних частках по 1/2.

Доводи ОСОБА_3 , що вказана квартира є його особистою приватною власністю, оскільки придбана та утримувалася за його особисті кошти, судом спростовуються, з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно з ч.2 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу.

Отже, заробітна плата та інші доходи не є особистими коштами одного з подружжя, а відповідачем не було надано суду доказів існування домовленості між подружжям щодо встановлення іншого правового режиму заробітної плати та доходів кожного з подружжя, ніж визначено нормами законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_1 є працівником поліції та отримує заробітну плату, що слідує із Довідок про доходи за 2016-2022 р.р. (2016 рік- 76 519, 61 грн., 2017 рік 109 141, 77 грн., 2018 рік 128 244, 25 грн., 2019 рік- 168 026, 77 грн., 2020 рік 200 083, 64 грн., 2021 рік 182 586, 20 грн., 2022 рік 475 158, 48 грн.) (том 2 а.с.17-23). Таким чином, вказані кошти є спільним майном подружжя.

Суд зазначає, що розмір заробітної плати чи доходів будь-кого з подружжя не впливає на визначення частки у спільному майні, оскільки не спростовує режиму спільної сумісної власності подружжя на такий об`єкт, а також не впливає на визначення того, чи є спільною сумісною власність майно подружжя, придбане в тому числі за рахунок таких коштів.

У матеріалах справи містяться дві довідки про доходи ОСОБА_3 , надані відповідачем, в яких містяться розбіжності, а саме, в Довідці від 26.11.2021 року вказано, що ОСОБА_3 працює в ПП «Автоварта» з 12.05.2014 року, займає посаду директора та заробітна плата з 01.05.2021 року по 31.10.2021 року склала 150 000 грн. (том 1 а.с.53), в той же час у Довідці від 01.12.2022 року вказано, що ОСОБА_3 працює в ПП «Автоварта» з 24.05.2017 року, займає посаду директора, заробітна плата, зокрема, за 2021 рік 97 205, 70 грн. (том 1 а.с.78), тобто сума зазначена інша, а тому ці докази суд вважає недостовірними.

Надані ОСОБА_3 докази, а саме видаткові накладні, квитанції та товарні чеки на придбання предметів вжитку, будівельних матеріалів у квартиру в період 2018-2021 р.р. (том 1 а.с.103-144), виписки по його рахунках з АТ КБ «ПриватБанк» про кошти витрачені на поповнення мобільних телефонів, ремонт та придбанння будівельних матеріалів, на оплату комунальних послуг, про перерахування коштів дружині (том 1 а.с.81-92), не доводять, що витрачені кошти є його особистою приватною власністю, виходячи із презумпції спільної сумісної власності на доходи подружжя.

Отже, відповідач не довів, що кошти, за які придбана квартир та зі які проводився ремонт, належали йому особисто, та, що заробітна плата, яку отримувала позивач, витрачалася виключно на її особисті потреби.

Надані відповідачем Договори на отримання комунальних послуг (том 1 а.с.93-102) здійснені на ім`я ОСОБА_3 не свідчать, що квартира належить йому на праві особистої приватної власності.

Також у відзиві на позов, зустрічному позові ОСОБА_3 вказує, що купівля квартири, ремонт у ній, придбання меблів, встановлення охорони, оплата комунальних послуг здійснювалися за його особисті кошти, в той же час у відзиві на заяву про зміну підстав позову та збільшені позовні вимоги вже зазначає, що квартира була придбана, а ремонт проведений за кошти його батька ОСОБА_15 .

Про придбання та утримання квартири за свої особисті кошти дав покази в якості свідка і батько відповідача ОСОБА_15 , однак належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту суду не надано. Зокрема, не доведено використання ним своїх накопичень знятих з банківського рахунку, Також матеріали справи містять Договір, Інструкцію та Розрахунок на централізовану охорону у квартирі від імені ОСОБА_3 , тоді як у своїп показах свідок стверджував про особисті витрати на ці потреби (том 1 а.с.199-205). Квитанції про придбання будівельних матеріалів також не містять прізвище платника та їх цільового призначення (том 1 а.с.136-145, 208-220).

Таким чином, враховуючи, що позиція відповідача містить протиріччя, є не послідовною, а покази свідка ОСОБА_15 не узгоджуються із позицією відповідача, суд приходить до висновку про недоведеність факту належності коштів, за які придбана квартира, ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності.

Покази свідка ОСОБА_16 , яка подалувала ОСОБА_3 разом зі своєю мамою 2 000 тис. дол. на квартиру, належними та допустимим доказами не підтверджені, а тому судом відхиляються.

Також судом відхиляються як неспроможні доводи відповідача, що ОСОБА_1 вказувала квартиру у Декларації про доходи як особисту власність ОСОБА_3 (том 3 а.с.102-135), оскільки цей факт не підтверджує визнання останньою права власності на квартиру за відповідачем.

Відповідач також просив відступити від рівності часток, оскільки він самостійно утримує малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що слідує із рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 червня 2024 року у справі №554/4028/23, та вони проживають у спірній квартирі.

Відповідно до ч.3 ст.70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Разом з тим, саме по собі проживання дитини з батьком та наявність заборгованості по сплаті аліментів не є підставою для збільшення частки одного з подружжя у спільному майні, про що також виснував Верховний Суд у постанові від 15.11.2023 у справі № 521/11825/20. Отже, доводи відповідача в цій частині не приймаються.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що зазначена спірна квартира придбана сторонами за час шлюбу та проживання однією сім`єю, подружжя мало спільний бюджет на час придбання спірного майна. При цьому, ОСОБА_3 не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте за час шлюбу, що є його процесуальним обов`язком.

Враховуючи, що судом встановлено, що будинок по АДРЕСА_2 та земельні ділянки площею 0,01 та 0, 1167 в с.Буланове належать ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності, а квартира по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо квартири, будинку та земельних ділянок не підлягають взаємозарахуванню.

З цих підстав, позов ОСОБА_1 щодо квартири підлягає частковому задоволенню та визнанню права власності на квартиру по частці за кожним, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 щодо квартири про визнання за ним права особистої приватної власності задоволенню не підлягають.

Щодо поділу мотоциклу GEON X-ROAD 250, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , причіпу ЛЕВ 183625, 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , автомобіля NISSAN PATHFINDER, 2013 року випуску, НОМЕР_6 , мотоциклу HONDA CBR 1000RR, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 , мотоциклу HONDA CBR 600, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 , мотоциклу SUZUKI GSX 1300R, д.н.з. НОМЕР_9 .

Судом встановлено, що в період шлюбу за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на наступні транспортні засоби:

-мотоцикл GEON X-ROAD 250, 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , дата реєстрації 05.06.2018,

-причіп ЛЕВ 183625, 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , дата реєстрації 30.08.2018,

-автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , дата реєстрації 02.09.2020,

-автомобіль NISSAN PATHFINDER, 2013 року випуску, НОМЕР_11 , дата реєстрації 26.08.2021,

-мотоцикл HONDA CBR 1000RR, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 ,дата реєстрації 05.06.2018,

-мотоцикл HONDA CBR 600, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 , дата реєстрації 13.06.2022,

-мотоцикл SUZUKI GSX 1300R, 2000 р.в., д.н.з. НОМЕР_9 , дата реєстрації 07.07.2022.

Вказані обставини підтверджуються повідомленням РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області від 29.09.2022 за вих. № 31/16-7-63аз (том 1 а.с.17), Договором купівлі-продажу 5341/2020/2181017 від 09.2020 автомобля JEEP GRAND CHEROKEE, 1996 року випуску (том 1 а.с.162), повідомленням РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області від 23.01.2023 за вих. № 31/16-7-3аз (том 2 а.с.169), Інформацією РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області від 07.02.2023 за вих. № 31/16-8-517 (том 2 а.с.183).

Згідно аналітичної довідки СПД ФОП ОСОБА_23 від 12 грудня 2022 року вартість мотоцикла GEON X-ROAD 250, 2018 року випуску, становить 41 558 грн. (том 2 а.с.119-121).

Згідно аналітичної довідки СПД ФОП ОСОБА_23 від 12 грудня 2022 року вартість причіпу ЛЕВ 183625, 2018 року випуску, становить 30 839 грн. (том 2 а.с.123-125).

Згідно аналітичної довідки СПД ФОП ОСОБА_23 від 12 грудня 2022 року вартість автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE, 1996 року випуску, становить 208 080 грн. (том 2 а.с.103-105).

Згідно аналітичної довідки СПД ФОП ОСОБА_23 від 12 грудня 2022 року вартість автомобіля NISSAN PATHFINDER, 2013 року випуску, становить 605 940 грн. (том 2 а.с.106-108).

Згідно аналітичної довідки СПД ФОП ОСОБА_23 від 12 грудня 2022 року вартість мотоцикла HONDA CBR 1000RR, 2008 року випуску, становить 175 900 грн. (том 2 а.с.116-118).

Згідно аналітичної довідки СПД ФОП ОСОБА_23 від 12 грудня 2022 року вартість мотоцикла HONDA CBR 600, 2000 року випуску, становить 78 260 грн. (том 2 а.с.113-115).

Згідно аналітичної довідки СПД ФОП ОСОБА_23 від 12 грудня 2022 року вартість мотоцикла SUZUKI GSX 1300R, 2000 року випуску, становить 155 336 грн. (том 2 а.с.109-112).

Як слідує із повідомленням РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області від 23.01.2023 за вих. № 31/16-7-3аз, мотоцикл SUZUKI GSX 1300R, д.н.з. НОМЕР_9 , 17.11 2022 був перереєстрований на іншу особу 17.11.2022, а автомобіль NISSAN PATHFINDER, 2013 року випуску, був перереєстрований на іншу особу 02.12.2022 (том 2 а.с.169),

Із повідомлення ГСЦ МВС № 31/128А3-1420-2025 від 20.01.2025 слідує, що із власності ОСОБА_3 також вибули і мотоцикл HONDA CBR 1000RR, 2008 року випуску, дата перереєстрації на нового власника 07.05.2024, мотоцикл HONDA CBR 600, 2000 року випуску, дата перереєстрації на нового власника 23.08.2024 (том 4 а.с.116).

Тобто відчуження вказаних транспортних засобів відбулося в період шлюбу. Разом з тим, доказів надання згоди іншого подружжя на вчинення правочинів суду не представлено, тому вказане майно вибуло із спільної сумісної власності поза волею одного із співвласників. Також відповідачем не доведено, що кошти від їх реалізації були витрачені в інтересах сім`ї.

Таким чином, вказані транспортні засоби, так і інші, які зареєстровані за ОСОБА_3 , є спільним сумісним майном подружжя та є предметом поділу.

У Постанові Верховного Суду від 16.01.2023 у справі № 754/3132/16-ц висловлено правовий висновок щодо правомірності присудження компенсації дружині у розмірі ринкової вартості автомобіля, який чоловік продав без її згоди. При цьому, суд вказав, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі, у зв`язку з припиненняи її права на частку у спільному майні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання спірних транспортних засобів такими, що є спільним сумісним майном подружжя та підлягають поділу в рівних частках між сторонами по частці, з виплатою ОСОБА_3 . ОСОБА_1 грошової компенсації за вказану частку у сумі 570 288 грн. 50 коп. (( 41 558 грн. + 30 839 грн. + 208 080 грн. + 605 940 грн. + 175 900 грн. + 78 260 грн. + 155 336 грн.) : 2). При цьому суд враховує неподільність речей, факт набуття права власності на деякі з них третіми особами.

Також суд зазначає, що приймаючи рішення про стягнення грошової компенсації за транспортні засоби з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , судом враховується, що відповідач разом із сином постійно проживають у квартирі АДРЕСА_4 , а тому зарахування компенсації за рахунок частки квартири буде порушувати право відповідача на житло, проти чого він заперечує.

Судом відхиляються вимоги відповідача про зарахування боргових зобов`язань в рахунок компенсації вартості транспортних засобів, оскільки такі позовні вимоги останнім не заявлялися.

Суд роз`яснює, що таке зарахування може бути реалізовано на стадії виконання судових рішень.

Твердження відповідача, що автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE був переданий відповідачем на потреби ЗСУ, що виручені кошти від продажу автомобіля NISSAN PATHFINDER зі згоди позивачки були між ними розділені, що причіп Лев 183625, 2018 р.в., був придбаний для потреб ПП «Карсад 1» за доходи підприємства, що мотоцикл HONDA CBR 1000RR, мотоцикл HONDA CBR 600 2000 року випуску, мотоцикл SUZUKI GSX 1300R, 2000 року випуску, були у тимчасовому користуванні відповідача, купувалися за особисті кошти його, його друзів або батьків, та що для придбання мотоциклу SUZUKI GSX він взяв кошти у борг у ОСОБА_12 належними та допустимими доказами не підтверджено.

Щодо поділу житлового будинку, загальною площею 80 кв.м., житловою площею 41, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та в цілому складається з житлового будинку А-1 житловою площею 41,2 кв.м., загальною площею 80, 0 кв.м., прибудови а, сараю Б, погріба б, літньої кухні В, прибудови до літньої кухні в, сараю-Г, сараю-прибудови Д, альтанки Е, вбиральні-Ж, сараю З, навісу И, господарських споруд-№1,2,5-7, розташованих на приватизованій земельній ділянці площею 0, 2132 га, кадастровий номер; :01:008:0311.

Із Свідоцтва про право нга спадщину за заповітом від 23.12.2019 року, виданого Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М., за № 775, вбачається, що ОСОБА_1 набула у впасність житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та в цілому складається з житлового будинку А-1 житловою площею 41,2 кв.м., загальною площею 80, 0 кв.м., прибудови а, сараю Б, погріба б, літньої кухні В, прибудови до літньої кухні в, сараю-Г, сараю-прибудови Д, альтанки Е, вбиральні-Ж, сараю З, навісу И, господарських споруд-№1,2,5-7, розташованих на приватизованій земельній ділянці, що належала ОСОБА_13 (том 1 а.с.233).

Із Договору купівлі-продажу від 10.03.2023 року, посвідченого Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М., за № 144, слідує, що ОСОБА_1 продала частину житлового будинку та частину земельної ділянки під ним ОСОБА_24 (том 4 а.с.21-22).

Згідно висновку судового експерта № 33 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 26.10.2022 року судовим експертом Авдєєвою Н.М., ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , становить 276 560 грн. (том 3 а.с.61-73).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно зі статтею 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/15-ц (провадження № 14-114цс20) зазначила, що «Втручання у право власності може бути визнано обґрунтованим та здійсненим із дотриманням балансу інтересів подружжя у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником.

Як трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що привели до істотного збільшення вартості такого майна. Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна. Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям, тому у кожній конкретній справі рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову приймається судом з урахуванням усіх її обставин.

Істотність має визначальне значення, оскільки необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою об`єкта, однак співвідносити і у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта та ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи в остаточному об`єкті. Істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя. Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної власності, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився за час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.

За загальним правилом мають враховуватися здійснені капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості. Поточний ремонт житла, зміна його призначення з житлового на нежитлове без капітального переобладнання не створюватиме підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт у такому разі не зазнає і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість особистого майна однієї зі сторін.

У такому випадку, якщо суд встановить наявність понесених витрат з боку іншого подружжя - не власника, однак не визнає їх істотними, то інший з подружжя може вимагати грошової компенсації понесених затрат, якщо такі затрати понесені під час перебування у шлюбі.

Другий чинник істотності такого збільшення вартості має бути пов`язаний зі спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилася, не є підставою для визнання його спільним майном.

Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна.

Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інші чинники, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника, з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що за статтею 62 СК України не визнаються підставами для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

При посиланні на вимоги статті 62 СК України як на підставу виникнення спільної сумісної власності подружжя позивач має довести, що збільшення вартості майна є істотним і в таке збільшення були вкладені його окремі (власні) кошти чи власна трудова діяльність.

За частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що під час шлюбу належне позивачці майно істотно збільшилося у своїй вартості, що поліпшення у житловому будинку відбулися за рахунок затрат другого подружжя, не власника майна. У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надавав покази, що всі ремонті роботи, які проводилися у будинку, були здійснені за його кошти. Таким чином, позиція відповідача не узгоджується із показами свідка. Надані квитанції про придбання будівельних матеріалів, іншого майна для поліпшення житлового будинку не містять ПІБ платника та адреси, на яку товари придбавалися. Також ОСОБА_3 не долучено до справи відповідно висновку експерта, який міг бути належним доказом істотного збільшення вартості майна, а клопотання з цих підстав було залишено без розгляду, у зв`язку із пропуском строку його подачі.

Таким чином, вказане нерухоме майно є особистою приватною власністю ОСОБА_1 в силу закону.

Суд вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 щодо визнання вказаного майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та в порядку поділу спільного сумісного майна визнання за ОСОБА_3 права власності на його частину, задоволенню не підлягають. При цьому, суд зазначає, що представником відповідача фактично у письмових поясненнях змінено предмет позову, що здійснено з порушенням ч.3 ст. 49 ЦПК України, а тому змінені позовні вимоги не приймаються до розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладають на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір за позовні вимоги сплачено позивачем у сумі 12 405 грн. ( том 1 а.с.1, том 2 а.с.177), відповідачем у сумі 3 944 грн. 80 коп.(том 1 а.с.230).

Ціна позову ОСОБА_1 1 765 270 грн. (1 168 398 грн. (квартира) + 596 872 грн. (компенсація)), задоволено 65, 4 % ( 584 199 грн. (1/2 квартири) + 570 288, 50 грн. (компенсація за частку т/з)), а тому з відповідача на на її користь підлягає стягненню судовий збір у сумі 8 112, 87 грн. (12 405 грн. х 65,40 %).

Ціна позову ОСОБА_3 становить 2 847 472 грн. (1 168 398 грн. (квартира) _ 365 744 грн. (будинок с.Буланове) +54 243 грн. (земельна ділянка 0,1167 га) + 49 370 грн. (земельна ділянка 0,01 га)+1 140 577 грн. (всі т/з)+ 69 140 грн. ( частка будинку в АДРЕСА_5 ).

Позов ОСОБА_1 задоволено частково на суму 1 623 844 грн. 50 коп. (584 199 грн. (1/2 квартири) + 570 288, 50 грн. (вартість частки т/з) + 365 744 грн. (будинок с.Буланове) +54 243 грн. (земельна ділянка 0,1167 га) + 49 370 грн. (земельна ділянка 0,01 га), що становить 57 %, а тому з позивача на його користь підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 248 грн. 54 коп.

Шляхом взаємозарахування, судовий збір підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у сумі ( 8 112, 87 грн. -2 248, 54 грн.) 5 864 грн. 33 коп.

Вирішуючи питання щодо стягнення із витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що позивач просила стягнути судові витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 41 927, 11 грн.

Представником відповідача, в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів зроблено заяву про надання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.

Тому суд вирішує питання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем, та виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем подано докази сплати судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 41 927, 11 грн., а саме Акт виконаних робіт від 11.03.2024 до Договору № 18 від 26.09.2022 на суму 23 681, 16 грн., Акт виконаних робіт від 27.08.2024 до Договору № 18 від 26.09.2022 на суму 13 745, 95 грн., Акт виконаних робіт від 27.08.2024 до Договору № 18 від 26.09.2022 на суму 4 500 грн., Договір № 18/22 про надання професійної правничої допомоги від 26 вересня 2022 року (том 3 а.с.229-242).

Враховуючи обсяг виконаних адвокатом послуг на час розгляду справи у суді першої інстанції, значення справи для сторін, розмір задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача у сумі 27 420 грн. 32 коп. (пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 65, 4 %).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Поділити спільне майно подружжя наступним чином:

Визнати право особистої приватної власності ОСОБА_3 на:

- житловий будинок літ.А-2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м.): 80, житловою площею (кв.м.): 21,7;

-земельну ділянку, загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Буланове.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру, загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., реєстраційний номер 101, за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності на частку квартири, загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., реєстраційний номер 101, за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 :

-мотоцикл GEON X-ROAD 250, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ,

-причіп ЛЕВ 183625, 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 ,

-автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 ,

-автомобіль NISSAN PATHFINDER, 2013 року випуску, НОМЕР_11 ,

-мотоцикл HONDA CBR 1000RR, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 ,

-мотоцикл HONDA CBR 600, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 ,

-мотоцикл SUZUKI GSX 1300R, 2000 р.в., д.н.з.

НОМЕР_12 порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості транспортних засобів у розмірі 570 288, 50 грн.

Визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок, загальною площею 80 кв.м., житловою площею 41, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та в цілому складається з житлового будинку А-1 житловою площею 41,2 кв.м., загальною площею 80, 0 кв.м., прибудови а, сараю Б, погріба б, літньої кухні В, прибудови до літньої кухні в, сараю-Г, сараю-прибудови Д, альтанки Е, вбиральні-Ж, сараю З, навісу И, господарських споруд-№1,2,5-7, розташованих на приватизованій земельній ділянці площею 0, 2132 га, кадастровий номер: :01:008:0311.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 5 864 грн. 33 коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 27 420 грн. 32 коп., а всього судових витрат у сумі 33 284 грн. 65 коп.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 16 травня 2025 року.

Суддя Л.І.Савченко