Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2674/24

Провадження № 2/943/513/2025

05 травня 2025 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кос І. Б.

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно (житловий будинок та земельні ділянки). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , а після її смерті відкрилась спадщина в порядку спадкової трансмісії після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка є спадкоємцем її майна за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (житлового будинку та земельні ділянки).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просить справу розглядатиу її відсутності, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направивши до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника.

Запити до державного нотаріуса здійснювалися неодноразово, проте відповіді не надходили, а тому суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів, що відповідають положенням ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10.12.1999 року, виданим Милятинською сільською радою, - підтверджується, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкодавець ОСОБА_2 за життя заповіту не складала, право на спадщину після її смерті мав її син ОСОБА_4 , а згідно довідки від 06.02.2024 року № 73, виданої виконавчим комітетом Буської міської ради Золочівського району Львівської області, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею на день смерті проживав і був зареєстрований її син ОСОБА_4 (батько позивачки), а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України він прийняв спадщину, однак він своїх спадкових прав після смерті матері не оформив.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05 січня 2011 року підтверджується, що ОСОБА_4 (батько позивачки) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно право на спадщину після смерті ОСОБА_2 перейшло до позивачки, згідно ст. 1276 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 підтверджено, що ОСОБА_1 має батька ОСОБА_3 .

Архівною довідкою від 22.04.2024 року № К-249, виданою Центральним державним історичним архівом України (м. Львів) підтверджено, що ОСОБА_5 (батько позивачки) має мати - ОСОБА_6 (спадкодавець).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на: житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку загальною площею 1,3396 га, в тому числі земельна ділянка площею 0,4359 га з кадастровим номером: :12:001:0063, земельна ділянка площею 0,9037 га з кадастровим номером: :07:001:0031, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради (колишньої Милятинської сільської ради).

Згідно Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 13.02.2024 року вбачається, що житловий будинок 1958 року побудови, загальною площею 51,8 кв. м. придатний для проживання, відповідає технічним нормам побудови.

Належність спадкового житлового будинку ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок виданим виконавчим комітетом Буської районної ради від 15.06.1989 року № 145 та довідкою виданою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 13.02.2024 року.

Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ 053539, виданого 28.02.2000 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи, ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка площею 1,3396 га, а саме: земельна ділянка № НОМЕР_4 - площею 0,9037 га, земельна ділянка № НОМЕР_5 - площею 0,4359 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради (колишньої Милятинської сільської ради).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 27.02.2024 року, підтверджено, що земельна ділянка площею 0,4359 га має кадастровий номер :12:001:0063, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Буської міської ради (колишньої Милятинської сільської ради).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 19.02.2024 року, підтверджено, що земельна ділянка площею 0,9037 га має кадастровий номер :07:001:0031, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Буської міської ради (колишньої Милятинської сільської ради).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки позивачка ОСОБА_1 зареєстрована з 1981 року в м. Буськ Золочівського району Львівської області, згідно паспортних даних про місце проживання, а спадкодавець її батько ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про смерть, помер в м. Буськ Буського (Золочівського) району Львівської області, а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті батька.

З часу смерті баби ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 позивачка ОСОБА_1 фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном, здійснюю догляд за будинком, несе витрати на його утримання, виготовила технічний паспорт на будинок на своє ім`я, земельним ділянкам присвоїла кадастрові номера.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права.

Норма ст. 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.

З огляду на те, що позивачка є спадкоємцем за законом, яка вступила в управління спадковим майно, прийняла спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Нормою ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно - житловий будинок та земельна ділянка, які полежали померлій ОСОБА_2 на праві приватної власності, в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_3 .

Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76-80, 89, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкової трансмісії, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 1,3396 га, в тому числі: земельна ділянка площею 0,4359 га з кадастровим номером: :12:001:0063, земельна ділянка площею 0,9037 га з кадастровим номером: :07:001:0031, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради (колишньої Милятинської сільської ради), в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкової трансмісії на майно, що за життя належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач: Буська міська рада Золочівського району Львівської області (80500, м. Буськ, площа 900-річчя Буська, 1 Львівської області, ).

Повний текст рішення складено 15.05.2025 року.

Суддя: І. Б. Кос