ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/1161/25
У Х В А Л А

20 травня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Поляков О.З. під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності та ділової репутації і стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 травня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Д.О. подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 травня 2025 року залишено без руху. Надано скаржникові строк, що не може перевищувати десять днів з дня вручення копії ухвали для надання суду документа, що підтверджує сплату судового збору в сумі 4542 грн на вказані реквізити.

15 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Вишнякова Д.О., в якій зазначено, що, на думку заявника, ухвала Запорізького апеляційного суду від 14 травня 2025 року є такою, що не відповідає нормам діючого законодавства України, внаслідок чого порушує права позивача щодо допуску до правосуддя та захисту його порушених прав у судових інстанціях України. Позивач зазначає, що згідно з пп.1 п. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», він звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, оскільки є учасником бойових дій. Посилаючись на вищевикладене, просить відкрити апеляційне провадження.

Однак, провадження за апеляційною скаргою не може бути відкрито, оскільки скаржник не усунув недоліків, зазначених в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 14 травня 2025 року.

Так, за приписами пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зроблено висновок, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Д.О. оскаржує рішення суду у справі про захист честі, гідності та ділової репутації і стягнення моральної шкоди, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій.

З огляду на вищевикладене, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

При розгляді справ ЄСПЛ встановлює, чи був, з однієї сторони, дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, та з іншої - правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді; для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію (справа "Шишков проти Росії" (Shishkov v. Russia), заява № 26746/05). Крім того, на переконання ЄСПЛ, при оцінюванні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження (справа "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95); підставою для рішення суду про звільнення від сплати судового збору може бути майновий (фінансовий) стан особи (справа "ФК Мретебі проти Грузії" (FC Mretebi v. Georgia), заява № 38736/04).

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Д.О. строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 14 травня 2025 року щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі ст. 185, 357 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без руху і продовжити скаржниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича строк для усунення недоліків апеляційної скарги, вказаних в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 14 травня 2025 року, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме надання до апеляційного суду документа, що підтверджує сплату судового збору в сумі 4542 грн на вказані реквізити або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Суддя: О.З. Поляков