Справа № 502/2605/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту належності тавизнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . При житті ОСОБА_2 склав відносно позивача заповіт за яким заповідав все майно, що буде належати йому на день смерті. Нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів. Зважаючи на вищевказане, позивач просив встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на відповідний житловий будинок.

Позивачем було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.08.1975 р., актовий запис про народження № 30 від 20.06.1959 р., рос. ОСОБА_4 та рос. ОСОБА_5 є батьками рос. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 26.02.2015 р., актовий запис № 161, ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заповіту від 25.08.2015 р. ОСОБА_8 заповідав усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право ОСОБА_1 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 від 04.05.2022 р., актовий запис № 270, ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З дозволу на виконання робіт від 21.12.1959 р., акту про закінчення будівництва та введення у експлуатацію індивідуального домоволодіння вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 належить житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту на житловий будинок, складений КП КМР «БТІ», житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 складається з: літ. А1 житловий будинок (загальною площею 69,3 кв. метра, житловою площею 46,3 кв. метра), літ. Б1 літня кухня, літ. Г - сарай, літ. Д- баня, літ. Е гараж, літ. Ж - убиральня, № 1-3, І надвірні споруди.

Відповідно заяви спрямованої приватному нотаріусу Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченку М.Є. прийнятої останнім 07.08.2015 р., ОСОБА_8 прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З відповіді державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Горючкіної О.М. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 79701278 від 14.01.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 приватним нотаріусом Юрченко М.Є. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 57764665 та номером у нотаріуса 122/2015.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 79701292 від 14.01.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_7 відсутня.

Відповідно заяви спрямованої до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 04.11.2022 р. ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 79701312 від 14.01.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської областібула заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 69881227 та номером у нотаріуса 49/2022.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 79701329 від 14.01.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповідачем є ОСОБА_8 , номер у спадковому реєстрі 57849424 дата посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце посвідчення приватний нотаріус Юрченко М.Є.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною- задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_2 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , яка складається з: літ. А1 житловий будинок (загальною площею 69,3 кв. метра, житловою площею 46,3 кв. метра), літ. Б1 літня кухня, літ. Г - сарай, літ. Д- баня, літ. Е гараж, літ. Ж - убиральня, № 1-3, І надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников