Дата документу 20.05.2025Справа № 554/9950/24
Провадження № 2/554/1233/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання -Кашуби В.А.,

за участю представника позивача - адвоката Говтвяниці М.В.,

позивача ОСОБА_1 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Добропільської міської ради про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сторони по справі мають спільну малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з Позивачем за адресою АДРЕСА_1 , виховується та перебуває повністю на утриманні матері. Відповідач з самого народження дитини не повідомив як він буде приймати участь в її житті та вихованні. Коли Позивач народила доньку, Відповідач не відвідав її в пологовому будинку, не забрав її з дитиною, не допомагав ні морально, ні матеріально. Відповідач не бере участі у вихованні доньки , не виходить на зв`язок, не забезпечує матеріально, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального розвитку; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти та жодним іншим способом не проявляє батьківського піклування про неї. В свою чергу, Позивач надає усі необхідні умови для забезпечення своєї дитини як в матеріальному аспекті, так і сприяє повноцінному моральному її розвитку.

Ухвалою суду від 19 вересня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, по справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року по справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 20 травня 2025 року виправлено описки у вступній частині (вказано вірно прізвище позивача ОСОБА_1 ), у резолютивній частині (уточнено ПІБ відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також у нормативному обґрунтуванні (зазначено коректні статті ЦПК України).

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом надсилання судових повісток, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу від 20 травня 2025 року про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.,

Позивач взяла участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач будучи повідомленим про місце, день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду висновок стосовно доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.150 СК України батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № 758/9706/18 (провадження № 61-17898св20).

Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Говтвяниця М.В. позовну заяву підтримала, прохала задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в режимі відеоконференції позовну заяву підтримала, прохала задовольнити.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 27.06.2019 р,ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно Акту обстеження житлово-побутових від 11.06.2024 р. були обстежені умови проживання родини. ОСОБА_1 , комісією втсановлено, що для дитини створені належні умови для проживання та розвитку.

Згідно довідки КНП «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради №382 від 12.06.2024 р. дитина відвідує лікаря та всі медичні процедури тільки в супроводі матері. Дитину в супроводі батька ніколи не бачили.

Згідно Висновку виконавчого комітету Добропільської міської ради орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З самого народження дитиною опікується лише матір позивач по справі, здійснює за нею догляд, матеріально утримує, займається її розвитком.

Відповідач вихованням та утриманням доньки не займається, виїхав за межі України, місце перебування його невідоме.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не тільки ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує належного харчування, медичного огляду, лікування, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а отже ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проявляє батьківської турботи, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківськихправ.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо сина є наслідком його винної поведінки, та є підставою для позбавлення батьківських прав.

З урахуванням наведеного, встановивши вказані вище обставини, зокрема, наявність підстав для позбавлення Відповідача батьківських прав, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем позовних вимог

Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 19, 150, 151, 164, 166, 180-184, 192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Добропільської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії;

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

Відповідач: ОСОБА_2 АДРЕСА_3 РНОКПП не відомий,

Третя особа: Орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Добропільської міської ради 85004, м. Добропілля, вул.Першотравнева,83 .

Повний текст рішення виготовлено 28 травня 2025 року.

Суддя М.О.Материнко