ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4636/25 Справа № 209/1358/25 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Гвоздєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року у складі судді Решетник Т.О. у цивільній справі № 209/1358/25 за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою, в якій просив:

- Встановити факт належності ОСОБА_1 військового квитка серії НОМЕР_1 від 25 квітня 2017 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у військовому квитку.

Встановити факт належності ОСОБА_1 витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 09 грудня 2022 року № 15025, виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 09 грудня 2022 року № 15025.

Встановити факт належності ОСОБА_1 довідки про обставини травми від 11 січня 2023 року № 599, виданої на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у довідці про обставини травми від 11 січня 2023 року № 599.

Встановити факт належності ОСОБА_1 запису лікаря-невропатолога від 03 грудня 2024 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у записі лікаря-невропатолога від 03 грудня 2024 року.

Встановити факт належності ОСОБА_1 витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 320 від 09 травня 2023 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 320 від 09 травня 2023 року.

Встановити факт належності ОСОБА_1 первинної медичної картки № 10796, виданої на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у первинній медичній картці № 10796.

Встановити факт належності ОСОБА_1 виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 4868, виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у виписному епікризі із медичної карти стаціонарного хворого № 4868.

Встановити факт належності ОСОБА_1 первинної медичної картки № 10796, виданої на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у первинній медичній картці № 10796.

Встановити факт належності ОСОБА_1 виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 4868, виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у виписному епікризі із медичної карти стаціонарного хворого № 4868.

Встановити факт належності ОСОБА_1 довідки ВЛК від 06 лютого 2023 року № 682/МК, виданої на ім я ОСОБА_1 з усіма записами у довідці ВЛК від 06 лютого 2023 року № 682/МК.

Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про хворобу № 1926, виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у свідоцтві про хворобу № 1926.

Встановити факт належності ОСОБА_1 консультативного висновку спеціаліста № 34 від 27 січня 2025 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у консультативному висновку спеціаліста № 34 від 27 січня 2025 року.

Встановити факт належності ОСОБА_1 консультативного висновку спеціаліста від 28 січня 2025 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у консультативному висновку спеціаліста від 28 січня 2025 року.

Встановити факт належності ОСОБА_1 консультативного висновку спеціаліста із медичної карти амбулаторного хворого № 11234, виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у консультативному висновку спеціаліста із медичної карти амбулаторного хворого № 11234.

Встановити факт належності ОСОБА_1 дуплексного сканування брахіоцефальних та транскраніального дуплексного сканування від 25 жовтня 2024 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у дуплексному скануванні брахіоцефальних та транскраніального дуплексного сканування від 25 жовтня 2024 року.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ехокардіографічного дослідження від 20 жовтня 2024 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у ехокардіографічному дослідженні від 20 жовтня 2024 року.

Встановити факт належності ОСОБА_1 виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 8153, виданої на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 8153.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення (а.с. 15,16).

Ухвала суду мотивована тим, що, звертаючись з даною заявою до суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне написання ім`я по-батькові, а саме " ОСОБА_1 ", замість " ОСОБА_1 ", та неможливість виправити документи, просив в порядку окремого провадження встановити факт належності йому військового квитка НОМЕР_1 від 25 квітня 2017 року, який видається районними або міськими територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а також інших документів про обставини травми, результати медичних обстежень та досліджень, тобто тих документів, належність яких особі не може бути встановлена судом в порядку окремого провадження, як це передбачено ч.3 ст. 315 ЦПК України та що є підставою для застосування положень ст. 186 ЦПК України.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 у лютому 2025 року звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 18,19).

Апеляційна скарга мотивована помилковістю висновку суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі, оскільки військовий квиток йому видавався ІНФОРМАЦІЯ_1 у квітні 2017 року, де станом на тепер проходять бойові дії та місто є майже окупованим. Виправити помилку у вказаних документах його по батькові шляхом звернення до військомату у заявника немає можливості. Також зазначає, що існує така помилка в усіх документах, пов`язаних із проходженням ним військової служби, що судом першої інстанції, на думку заявника, з`ясовано в повній мірі не було. Крім того, суд першої інстанції не врахував, що заявник є військовослужбовцем з погіршенням його стану здоров`я, що потребує проходження додаткових медичних обстежень та МСЕК, що викликає труднощі без зазначених документів. Просив задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду першої інстанції з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі та спираючись на положення ч.3 ст. 315 ЦПК України, суд першої інстанції вважав, що встановлення факту належності заявникові військового квитка, інших документів, включаючи медичні, пов`язаних з проходженням військової служби заявником, в силу безпосередньо зазначеної процесуальної норми, не підлягає встановленню в судовому порядку окремого провадження, адже виходить за межі повноважень суду.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що постановлена ухвала відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму від 25 травня 1998 р.) зазначено, що якщо у заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує цей факт, якими доказами він підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Згідно п.12 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК України, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Доводи скаржника про те, що він не має можливості усунути помилку, яку виявлено у його військовому квитку та інших документах, пов`язаних з проходженням ним військової служби, колегія суддів до уваги прийняти не може, адже у м. Костянтинівці Донецької області діє Костянтинівська міська військова адміністрація, шляхом звернення до якої така помилка у військовому квитку заявника може виправитись.

Разом з цим належить зазначити, що і медичні документи, що пов`язані із проходженням заявником військової служби, видані лікарнями з помилкою, також належить виправляти у тих закладах охорони здоров`я, якими ці документи видавались.

Колегія суддів наголошує, що ч.3 ст. 315 ЦПК України містить пряму заборону суду на розгляд заяви, поданої в порядку окремого провадження, з вирішення саме таких питань, що і було правомірно застосовано судом першої інстанції.

Скаржник не спростував правомірних висновків суду першої інстанції щодо неможливості встановлення судом в порядку окремого провадження факту належності заявникові військового квитка та інших документів, пов`язаних з проходженням ним військової служби, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у цій справі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які передбачені ЦПК України, як підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін. Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені "22" травня 2025 року.

Повний текст постанови буде складено в строк визначений ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна