__________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/317/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді Скриль Ю.А.

за участю секретаря судових засідань Остапчук О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу №947/18458/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 19.05.2025 надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки с. Євсуг Біловодського району Луганської області, громадянки України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення даного факту заявниці необхідно для проведення державної реєстрації факту смерті, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Скриль Ю.А.

Ухвалою від 20.05.2025 заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано час для усунення недоліків: сплатити судовий збір.

26.05.2025 заявник надала заяву на усунення недоліків та квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою від 29.05.2025 прийнято до розгляду, призначене судове засідання на 30 травня 2025 року о 10 годині 00 хвилин.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, 29.05.2025 надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Заінтересована особа Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до суду не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд, установив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сєвєродонецьк Луганської області померла мати заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженка с. Євсуг Біловодського району Луганської області, громадянка України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про що 06 грудня 2024 року видане "Свидетельство о смерти" серії НОМЕР_1 , орган реєстрації - "Северодонецкий городской отдел записи актов гражданского состояния департамента актов записи гражданского состояния Министерства юстиции Луганськой Народной Республики", запис акту про смерть № НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку із визнанням міста Сєвєродонецьк тимчасово окупованою територією України та згідно з чинним законодавством України, вказане свідоцтво про смерть є легітивним і вона не має можливості зареєструвати в органах державної реєстрації актів цивільного стану України смерть матері.

Той факт, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 (Нєчаєвої) серії НОМЕР_3 , де батьками вказані: ОСОБА_4 - батьком, ОСОБА_2 - мати.

Заявниця надала суду довідку № 6263 від 19.12.2024, видану "Заместителем начальника управления жилищно-коммунального хозяйства Администрации городского округа муниципальное образование городской округ город Северодонецк Луганськой Народной Республики", відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла за адресою: АДРЕСА_1 , де постійно проживала та була зареєстрована з 26.05.1967 року. Причина смерті за віком.

Заявниця зазначила, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану також неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», тому змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті, оскільки це необхідно заявниці для реєстрації смерті матері в державних органах.

Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами п. 5 ч. 2 ст. 294 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309 (із змінами відповідно Наказу №79 від 22.03.2024) Сєвєродонецька міська територіальна громада визначена тимчасово окупованою територією.

У зв`язку з тим, що смерть ОСОБА_2 настала на території міста Сєвєродонецьк Луганської області, на території якої нині жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується з доводами заявника, що отримати лікарське свідоцтво про смерть встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України є неможливим.

Згідно із ст.9 ч.3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст.17 ч.1п.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч. 2 ст. 319 ЦПК України.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII, Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення,документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року № 9-1130/0/4 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін доЦивільного процесуального кодексу Українищодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» вказується на те, що у зазначеному в ЦПК України порядку мають розглядатися заяви про встановлення факту народження або смерті як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених урозпорядженні КМ України від 07.11.2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Згідно з додатком 1 до вказаного розпорядження Кабінету Міністрів України та Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 року №75, м. Сєвєродонецьк, Луганської області віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Ураховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, при ухваленні рішення суду документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Оскільки факт смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сєвєродонецьк, Луганської області, знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, а заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть матері з тих причин, що свідоцтво про її смерть, видане 06.12.2024 "Северодонецкий городской отдел записи актов гражданского состояния департамента актов записи гражданского состояния Министерства юстиции Луганськой Народной Республики" та не може бути використаним для реєстрації смерті на території України, тому є всі підстави для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , визнавши датою її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті - м.Сєвєродонецьк, Луганської області, причина смерті за віком.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її матері ОСОБА_2 , на тимчасово окупованій території,

є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення.

Керуючись ст.ст.3,9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.315-318, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Євсуг Біловодського району Луганської області, громадянки України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті за віком.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заяниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Зацікавлена особа: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), м. Одеса, вулиця Разумовська, 37.

Рішення підписане 30.05.2025.

Суддя Ю. А. Скриль