Провадження № 2-др/554/41/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Савченко Л.І.
при секретарі - Титаренко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності,-
В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави знаходиться вказана цивільна справа.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 16 травня 2025 року Позов ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_1 - задоволено частково, поділено спільне майно подружжя наступним чином:

Визнано право особистої приватної власності ОСОБА_1 на:

- житловий будинок літ.А-2 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 80, житловою площею (кв.м.): 21,7;

-земельну ділянку, загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Буланове.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 квартиру, загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., реєстраційний номер 101, за адресою: АДРЕСА_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на частку квартири, загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., реєстраційний номер 101, за адресою: АДРЕСА_2 , за кожним.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 :

-мотоцикл GEON X-ROAD 250, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ,

-причіп ЛЕВ 183625, 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ,

-автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ,

-автомобіль NISSAN PATHFINDER, 2013 року випуску, НОМЕР_4 ,

-мотоцикл HONDA CBR 1000RR, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 ,

-мотоцикл HONDA CBR 600, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 ,

-мотоцикл SUZUKI GSX 1300R, 2000 р.в., д.н.з.

НОМЕР_7 В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості транспортних засобів у розмірі 570 288, 50 грн.

Визнано право особистої приватної власності ОСОБА_3 на житловий будинок, загальною площею 80 кв.м., житловою площею 41, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та в цілому складається з житлового будинку А-1 житловою площею 41,2 кв.м., загальною площею 80, 0 кв.м., прибудови -а, сараю Б, погріба -б, літньої кухні -В, прибудови до літньої кухні -в, сараю-Г, сараю-прибудови -Д, альтанки -Е, вбиральні-Ж, сараю -З, навісу -И, господарських споруд-№1,2,5-7, розташованих на приватизованій земельній ділянці площею 0, 2132 га, кадастровий номер: :01:008:0311.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 5 864 грн. 33 коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 27 420 грн. 32 коп., а всього судових витрат у сумі 33 284 грн. 65 коп.

Представник відповідача Бабенко Ю.С. надіслав до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у сумі 36 500 грн.

Посилається на те, що у позові було зазначено, що документи, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, після всього обсягу необхідних процесуальних дій у справі. 06 травня 2025 року відбулися судові дебати, на яких він заявив про намір подати докази понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів. Зазначає, що між ОСОБА_1 та АО «Мітракс» було укладено Договір про надання правничої допомоги від 03 грудня 2024 року. У відзиві було зазначено про попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Також було зазначено, що цей розрахунок не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми понесених витрат на правову допомогу. Вартість послуг, які були надані ОСОБА_1 , становлять 36 500 грн., які складаються із: складання відзиву на позовну заяву, складання зустрічної позовної заяви, формування пакету документів для подання до суду (послуги, які були надані попереднім адвокатом Відповідача) 8000 грн.; підготовка та подача клопотання про проведення судового засідання у режимі відео конференції 2000 грн.; підготовка та подача клопотання про приєднання доказів (копія адвокатського запиту) 2000 грн.; підготовка та участь у судовому засіданні 29.01.2025 року 3500 грн.; підготовка та участь у судовому засіданні 12.03.2025 року 7500 грн.; вивчення матеріалів справи та консультації по справі

8000 грн.; надання консультацій по справі у квітні 2025 року 3000 грн.; підготовка та подача клопотання про приєднання доказів 2500 грн. Вказує, що рахунок за складання відзиву на позовну заяву, складання зустрічної позовної заяви, формування пакету документів для подання до суду (послуги, які були надані попереднім адвокатом Відповідача) були додані до відзиву та знаходяться у матеріалах справи.

Від представника позивача ОСОБА_5 до суду надійшли заперечення на клопотання, в яких вказав, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правову допомогу визначається згідно з умовами договору та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг та їх вартості. Проте, відповідач та його представник надали до суду договір, у якому відсутні положення, які регламентують спосіб визначення вартості послуг адвоката. Додаткова угода, згідно якої повинні визначатись вартість послуг в кожній окремій справі, позивачем не надавалась. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України заперечує про співмірність обсягу наданих послуг із їх вартістю, а також вважає, що не всі зазначені у заяві послуги були необхідними. Так, позивачка не погоджується із тим, що послуга із складання відзиву на позовну заяву, складання зустрічного позову вартістю 8000 грн. обгрунтовано підтверджено, адже акт щодо цих послуг із клієнтом не затверджений. Вартість послуги «подання заяви про участь у справі в режимі відео конференції» у розмірі 2000 грн. є завищеною, такою, що розрахована не у відповідності до умов договору, а тому має бути зменшеною судом до 500 грн. Також необґрунтованими є вартість послуг із участі у судовому засіданні 29.01.2025, 12.03.2025, яка також розрахована не у відповідності до умов договору та не враховує кількість витраченого адвокатом часу. Не можуть бути визнані такими, що є необхідними послуги із надання консультацій вартістю 8000 грн., адже зміст цих консультацій представником не розкритий. Послуги із подання клопотання про долучення доказів вартістю 2000 грн. та 2500 грн. є також завищеними і не відповідають складності справи та складності самих, поданих представником процесуальних документів. Умовами договору адвоката з клієнтом, зокрема п. 5.9. зазначено, що юридичні послуги надаються клієнту лише за умови їх повної оплати, згідно виставленого рахунку. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 надано докази, щодо оплати вартості послуг адвокатів АО «Мітракс» лише на суму 18 000 грн., можна зробити висновок, що це і є дійсна ціна наданих послуг, а різниця в сумі 18 500 грн. є сума, на яку адвокат і клієнт намагаються неправомірно збагатитись. Виходячи із реально наданих послуг, які лише частково були підтверджені поданими документами, вважає, що суд може визнати необхідними затратами ОСОБА_1 на судові витрати в сумі 10 000 грн. При цьому, присуджуючи стягнення судових витрат, прохав врахувати, що зустрічний позов ОСОБА_1 було задоволено тільки частково, а саме визнано право особистої приватної власності на дачний будинок і дві земельні ділянки у с. Буланово, загальною вартістю 469 357 грн., тоді як вартість майна, яку ОСОБА_1 бажав визнати його особистою власністю у справі становить 3 002 808 грн. Тобто, співвідношення задоволених позовних вимог до загальної ціни позову складає 15,6 %. Тому просив зменшити розмір судових витрат, які підлягають стягненню із ОСОБА_3 , до 1560 грн.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, остання надіслала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі та без участі відповідача, заяву підтримала (том 4 а.с.195-200).

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, останній надіслав до суду заяву про розгляд заяви про стягнення витрат на правову допомогу без його участі та без участі позивача, прохав врахувати подані ним заперечення (том 4 а.с.193-194).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із проведенням експертизи.

Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.

Відповідно до ч.5 ст. 134 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 19 вересня 2022 року між ОСОБА_6 та АО «Аргос» (керуючий партнер Остапенко І.О.) був укладений Договір про надання правничої допомоги № 31/2022 від 19 вересня 2022 року ( том 1 а.с.40-41).

У відзиві на позов та зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він поніс по справі (на момент подання відзиву та зустрічної позовної заяви - 8000 грн.), сума судових витрат, які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (участь у судових засіданнях, складання процесуальних документів) - 20 000 грн. , а всього 28 000 грн. Також вказав, що попередній розрахунок судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи ( том 1 а.с.48-51, 226-229).

У додатку № 1 до Договору № 31/2022 від 19.09.2022 року вказано перелік правничої допомоги, що надається АО «Аргос» із зазначенням орієнтовної вартості (том 1 а.с.153).

Із меморіального ордеру № @2PL351327 від 05 грудня 2022 року слідує, що за адвокатські послуги АО «Аргос» Артем`євим В.І. згідно рах. № 31/22/1 від 02.12.2022 року сплачено 8 000 грн. ( том 1 а.с.156).

Таким чином, доводи представника позивача щодо не підтвердження відповідачем понесеної суми судових витрат із складання відзиву на позовну заяву та складання зустрічного позову у розмірі 8000 грн. судом спростовуються, оскільки вони обґрунтовані належними доказами.

03 грудня 2024 року між АО «Мітракс» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання юридичних послуг від 03 грудня 2024 року (том 4 а.с.179-182).

АО «Мітракс» видало ОСОБА_1 рахунки на оплату № 11 від 24 січня 2025 року на суму 30 000 грн., № 26 від 13 лютого 2025 року на суму 8 000 грн., № 50 від 17 березня 2025 року на суму 15 500 грн., № 68 від 15 квітня 2025 року на суму 11 000 грн., № 75 від 06 травня 2025 року на суму 9 500 грн.(том 4 а.с.173-175).

Згідно платіжних інструкцій № ХК2Т-3А41-ВВА5-6Т4В від 05.05.2025, № 49МА-7ВЕ6-О2ЕО-2СА5 від 07.05.2025 ОСОБА_1 сплатив АО «Мітракс» 15 500 грн. та 2 500 грн. відповідно (том 4 а.с.175 зворот - 176).

Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг згідно з Договором про надання юридичних послуг від 03 грудня 2024 року від 31 січня 2025 року АО «Мітракс» надало ОСОБА_1 послуги з підготовки та подачі клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції на суму 2000 грн., з підготовки та подачі клопотання про приєднання доказів на суму 2000 грн. (том 4 а.с.176 зворот)

Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг згідно з Договором про надання юридичних послуг від 03 грудня 2024 року від 28 лютого 2025 року АО «Мітракс» надало ОСОБА_1 послуги з підготовки та участі у судовому засіданні 29.01.2025 на суму 3500 грн. (том 4 а.с.177).

Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг згідно з Договором про надання юридичних послуг від 03 грудня 2024 року від 31 березня 2025 року АО «Мітракс» надало ОСОБА_1 послуги з підготовки та участі у судовому засіданні 12.03.2025 на суму 7500 грн., з вивчення матеріалів справи та консультації по справі на суму 8 000 грн. (том 4 а.с.177 зворот).

Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг згідно з Договором про надання юридичних послуг від 03 грудня 2024 року від 30 квітня 2025 року АО «Мітракс» надало ОСОБА_1 послуги з консультації за квітень по справі на суму 3 000 грн. (том 4 а.с.178).

Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг згідно з Договором про надання юридичних послуг від 03 грудня 2024 року від 08 травня 2025 року АО «Мітракс» надало ОСОБА_1 послуги з підготовки та подачі клопотання про приєднання доказів по справі на суму 2 500 грн. (том 4 а.с.178 зворот).

Таким чином, згідно Актів прийому-передачі прийнято послуг на загальну суму 28 500 грн.

Із рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 16 травня 2025 року слідує, що позов ОСОБА_1 задоволено частково на суму 1 623 844 грн. 50 коп. (584 199 грн. (1/2 квартири) + 570 288, 50 грн. (вартість частки т/з) + 365 744 грн. (будинок с.Буланове) +54 243 грн. (земельна ділянка 0,1167 га) + 49 370 грн. (земельна ділянка 0,01 га), що становить 57 %.

Враховуючи, що відповідачем доведено понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 36 500 грн., та з огляду на часткове задоволення позову у розмірі 57 %, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 20 805 грн.

Доводи представника позивача щодо відсутності положень у Договорі, які регламентують спосіб визначення вартості послуг адвоката, що на його думку є підставою для відмови у стягненні понесених витрат у зв`язку з їх недоведеністю, судом спростовуються, з огляду на наступне.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Судом встановлено, що згідно Договору про надання юридичних послуг від 03 грудня 2024 року, сторони досягли згоди, щодо порядку оплати послуг адвоката наданих у зв`язку з виконанням цього договору.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Щодо недоведеності співмірності обсягу наданих послуг із складністю справи та їх необхідності, то суд зазначає, що справа розглядалася у порядку загального позовного провадження, у справі був заявлений як первісний, так і зустрічний позов, мав місце поділ значного об`єму спільного майна подружжя. Також суд враховує тривалість розгляду справи з об`єктивних причин.

Щодо доводів позивача про документальне підтвердження наданих послуг лише на суму 18 000 грн., то суд зазначає, що Акти прийому-передачі наданих послуг також є належними доказами на підтвердження їх понесення, а ненадання квитанцій про їх оплату не свідчить про їх ненадання.

Аналогічні висновки викладені також і у постанові постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, згідно якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Крім того, релевантні правовідносини були предметом розгляду у справі №552/2145/16-ц, в якій Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року вказав, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договірна правову допомогу, акт приймання-пердачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат,то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні,на користь якої ухвалено судове рішення.

Доводи позивача, що позов був задоволений лише у розмірі 15,6 % є помилковими, що спростовується висновком суду, викладеним у судовому рішенні.

Враховуючи складність даної справи, розгляд якої здійснювався у порядку загального позовного провадження, обсяг виконаних адвокатом послуг на час розгляду справи у суді першої інстанції, ціну позову і значення справи для сторін, часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у розмірі 57 %, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених представником відповідача, у розмірі 20 805 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 246, 247, 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 20 805 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.І.Савченко