Справа № 464/557/25
пр.№ 2-о/464/66/25
У Х В А Л А

20.05.2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Тімченко О.В., розглянувши цивільну за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Сихівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення юридичних фактів неправильності записів та внесення змін до актових записів, з участю представника заявника адвоката Куксова В.Г., -

у с т а н о в и в :

Заявник звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з заявою у порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження, в якій просить: встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження ОСОБА_1 № 107 від 11 квітня 1953 року, складеному Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ОСОБА_2 , у графі «Відомості про дитину» в частині імені « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_3 », у частині статі «чоловіча» замість правильного « ОСОБА_4 », та у частині дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість правильного « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; встановити факт неправильності запису в актовому записі про шлюб ОСОБА_1 № 1086 від 29 квітня 1967 року, складеному Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у графі «Відомості про наречену» у частині імені « ОСОБА_7 » замість правильного « ОСОБА_3 », та у частині дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 » замість правильного « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду судової справи визначено суддю Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 27 січня 2025 року прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами окремого провадження.

Ухвалою суду від 13 травня 2025 року заяву залишено без руху з наданням заявнику/представнику заявника строку протягом 5 днів для усунення недоліків.

Представником заявника адвокатом Куксовим В.Г. через систему «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків, виклад мотивів у якій підтримано ним у судовому засіданні 20.05.2025.

Вирішуючи питання подальшого провадження у справі, суд ураховує наступне.

Ухвала суду про залишення заяви без руху від 13 травня 2025 року мотивована наступним.

Як регламентовано ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

У силу положень ч.4 ст.263 ЦПК України при застосуванні норм права суд ураховує висновки Верховного Суду у постановах від 20 січня 2021 року у справі № 9901/258/20, від 23 лютого 2023 року у справі № 990/70/22, від 08 листопада 2023 року у справі № 120/969/23, де (позивач) заявник складає та подає до суду (позовну) заяву, і саме на нього покладено процесуальним законодавством обов`язок її належного оформлення. Розгляд (позовної) заяви, яка складена без дотримання передбачених ЦПК України вимог, не передбачений положеннями процесуального законодавства.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (ст.293 ЦПК України).

За правилами цивільного процесуального законодавства заява про встановлення факту повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.ст.175, 177, 318 ЦПК України.

У заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

З огляду, що заява про встановлення юридичних фактів повинна відповідати положенням щодо її змісту, передбаченим ст.318 цього Кодексу, у зв`язку з чим важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту. Саме мета дає можливість зробити висновок чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Усупереч наведеним приписам закону заявником узагалі не вказано мету встановлення юридичних фактів (неправильності записів в актових записах), у зв`язку із чим неможливо визначити юридичні наслідки, а також виникнення, зміна або припинення яких особистих чи майнових прав породжує для заявника встановлення цих фактів.

До такого висновку суд дійшов зважаючи на позицію Верховного Суду у постанові від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21 про те, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

До того ж у заяві не викладено обставин, не зазначено та не долучено доказів у підтвердження заявлених вимог, як це вимагає ст.318 ЦПК України, про факт неправильності записів в актових записах про народження та шлюб заявника.

Як передбачено п.3.2 Інструкцією з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5 на письмову заяву фізичної особи видаються, зокрема витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу.

Натомість до поданої заяви не долучено жодного належного витягу з відповідного реєстру, хоча заявнику законодавством гарантовано можливість отримання таких безперешкодно.

Зміст положень ч.3 ст.294 ЦПК України не свідчить, що суд в справах окремого провадження про встановлення факту має повністю замінювати заявника в доказовій діяльності та на власний розсуд визначати та збирати докази (постанова Верховного Суду від 22 лютого 2024 року у справі № 953/6430/22).

Окремо суд акцентував увагу заявника на незазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких долучено до заяви.

Підсумовуючи викладене, для виконання згаданих вимог заяву слід залишити без руху та надано заявнику/представнику заявника строк для усунення зазначених недоліків.

Незважаючи на подання заяви про усунення недоліків, зазначених в ухвалі, такі стороною заявника у повному обсязі не усунуто та не виправлено, окрім зазначення щодо наявності у заявника оригіналів письмових доказів, копії яких долучено до заяви. Неможливість спадкування заявника чи її дітей, як вказано у заяві, не ґрунтується на жодних доказах, адже наявні у справі письмові докази паспорт та свідоцтва не містять жодної неузгодженості чи протиріччя. Належним чином не обґрунтовано неможливості виконання вимог чинної ухвали суду.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк (п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України).

За змістом ст.257 ЦПК України залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Залишення заяви (позовної заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому (постанова Верховного Суду від 24 березня 2025 року у справі № 203/3889/23).

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення заяви без розгляду, адже неусунуті недоліки перешкоджають провадженню та розгляду заяви по суті.

У порядку ч.2 ст.257 ЦПК України залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Дотримання правил судової процедури не є порушенням права на справедливий суд чи надмірним формалізмом, адже у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

За відсутності відповідного клопотання питання повернення сплаченої суми судового збору, як це передбачено ст.7 Закону України «Про судовий збір», не вирішується.

Керуючись ст.ст.258, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Залишити заяву без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО