Справа № 761/1532/25
Провадження № 2/761/4677/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Курній І.О.

за участі:

представників позивача: Ковпатюк Л.О., Лівшука В.В.

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У січні 2025р. позивач Державне підприємство «Сервісно-видавничий центр» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ТзДВ «Страхова група «Оберіг», в якому просив суд:

- стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) у розмірі 15945,0 грн.; судовий збір у розмірі 3028 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13 вересня 2024р. о 10:10 год. в м. Києві, по вул. Десятинній, 12 відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП), за участю автомобілів: «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 (власником якого є позивач), та «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Внаслідок вищевказаної ДТП, автомобіль позивача «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024р. по справі № 761/35627/24, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована у ТзДВ «Страхова група «Оберіг», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) № 219121424.

В установленому законом порядку позивачем було повідомлено ТзДВ «Страхова група «Оберіг» про настання страхового випадку. Разом з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду на адресу страховика було направлено заяву про страхове відшкодування, а також всі інші документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В досудовому порядку, ТзДВ «Страхова група «Оберіг» було сплачено позивачу суму страхового відшкодування, відповідно до лімітів відповідальності, у розмірі 6510,0 грн.

Разом з тим, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 22455,0 грн.

Посилаючись на те, що позивач має право на повне відшкодування понесених ним збитків - витрат на ремонт автомобіля, який зазнав пошкоджень унаслідок ДТП, сторона позивача просила суд стягнути з відповідача, як заподіювача шкоди, різницю між розміром виплаченого страховою компанією страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 .

Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2025р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

22 травня 2025р. на адресу суду надійшли письмові пояснення на позов, від сторони відповідача.

В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, наведених у позові, просили суд позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову, наголошуючи, що при зверненні до суду з позовом, стороною позивача не враховані положення ст. ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також те, що сума фактичних витрат, яка була понесена стороною позивача на відновлення автомобіля «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , не перевищує лімітів відповідальності за полісом страхування сторони відповідача, а тому покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Крім того, сторона відповідача вважає, що третьою особою невірно було розраховано суму страхового відшкодування, при цьому відповідач вважає, що акт виконаних робіт та рахунок на сплату вартості відновлювального ремонту ТОВ «Прага Авто на Кільцевій» мають розбіжності в наданих послугах та роботах.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 13 вересня 2024р. о 10:10 год. в м. Києві, по вул. Десятинній, 12, відбулася ДТП, за участю автомобілів: «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 (власником якого є позивач), та «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Вказана ДТП сталася, з вини відповідача, що встановлено, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024р. по справі № 761/35627/24, яка набрала законної сили.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у третьої особи ТзДВ «Страхова група «Оберіг», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) № 219121424.

Як встановлено судом, ТзДВ «Страхова група «Оберіг» було сплачено стороні позивача суму страхового відшкодування у розмірі 6510,0 грн., за вирахуванням франшизи у розмірі 3200,0 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Акту виконаних робіт АСК-2402131 від 30 листопада 2024р. та рахунку № АЦ-САСТ-2422604 від 15 жовтня 2024р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 22455,0 грн., в томі числі ПДВ -3742,5 грн., які стороною позивача було сплачено.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Верховний Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015р. у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Крім того, Верховний Суд у постанові по справі № 686/17155/15-ц від 03 жовтня 2018р. підтримав правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015р. у справі № 6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1193 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок, доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. ст. 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи те, що доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 12202,5 грн. (15945,0 грн. - 3742,5 грн.).

Доводи сторони відповідача, що розрахунок суми страхового відшкодування був невірно обрахований третьою особою, а також те, що стороною позивача не підтверджено належними і допустимими доказами факту понесення витрат на відновлення пошкодженого автомобіля «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 судом оцінюється критично, оскільки в обгрунтування таких доводів стороною відповідача протягом всього часу розгляду справи в суді не було надано жодного доказу, при цьому судом неодноразово було роз`яснено стороні відповідача про її право клопотати перед судом про призначення відповідного виду судової експертизи, або надати до суду висновок судової експертизи, який був би проведений за заявою сторони відповідача.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, то судовий збір за подання позову до суду, який понесла сторона позивача у розмірі 3028,0 грн. необхідно компенсувати позивачу, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 1166, 1187, 1192-1194 ЦК України; ст. ст. 22, 29, 32, 34-36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

в и р і ш и в :

Позов Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, буд. 6) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання, вказане у позові: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14), про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 12202 /дванадцять тисяч двісті дві/ грн. 50 коп.

Компенсувати за рахунок Держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на користь Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» судовий збір за подання позову до суду у розмірі 3028,0 /три тисячі двадцять вісім/ грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 23 травня 2025р.

Суддя: