Справа № 592/8731/25
Провадження № 2-з/592/29/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

30 травня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., розглянув заяву позивачки ОСОБА_1 , в інтересах якою діє адвокат Архипенко О.І., про забезпечення позову,

у с т а н о в и в :

29.05.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Архипенко О.І., звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, в якому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок, під літ. А-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86.8 м.кв., житловою площею 31.6 м.кв.; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 080; та земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:1082, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.0562 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 вказаного будинку та 1/2 вказаної земельної ділянки.

Разом з позовною заявою представником позиваки подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження спірного житлового будинку та земельної ділянки, а також накласти арешт на цей будинок та земельну ділянку.

Заява обґрунтована тим, що нерухоме майно було придбане сторонами за час перебування у шлюбі, належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому позивачка має намір його поділити. Право власності зареєстроване за відповідачем. Ймовірність відчуження відповідачем нерухомого майна зумовлена тим, що вже після фактичного припинення шлюбних відносин і перебування на розгляді Зарічного районного суду м. Суми справи №591/5872/24 про розірвання шлюбу, останній без згоди позивачки продав належний на праві спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки AUDI, модель А6, 2008 року випуску.

Заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку ч.1 ст.153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч.1 до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.5 ст.153 ЦПК України, суд може залежно від обставин справи забезпечити позов повністю або частково.

З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, станом на 28.04.2025 за відповідачем ОСОБА_2 зареєстроване право власності на житловий будинок, під літ. А-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86.8 м.кв., житловою площею 31.6 м.кв.; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 080; та на земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:1082, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.0562 га.

Відтак, враховуючи наявний між сторонами спір, можливість відповідача розпорядитися спірним майном до розгляду справи по суті, суд вважає можливим застосувати ініційований представником позивачки захід забезпечення позову у виді заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження спірного житлового будинку та земельної ділянки.

На переконання суду, такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами і не порушуватиме як прав відповідача, так і інтереси інших осіб, оскільки забезпечення позову носить тимчасовий характер - до вирішення судом спору, не впливає на матеріальний стан відповідача, не призводить до понесення додаткових витрат, не позбавляє права користування спірним майном.

При цьому необґрунтованими є вимоги заяви про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, пов`язаних з переходом права власності на спірне майно (відчуження), одночасно із вжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту вказаного майна.

Так, у постанові від 11.05.2022 у справі № 317/2155/22 за заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок і земельну ділянку та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо зазначеного нерухомого майна, Верховний Суд дійшов висновку про те, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування для вирішення справи та способу забезпечення позову немає, однак їх одночасне застосування не відповідає вимогам закону.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), в інтересах якою дії адвокат Архипенко О.І., про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження:

- житлового будинку, під літ. А-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86.8 м.кв., житловою площею 31.6 м.кв., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 080;

- земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:1082, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.0562 га, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду, протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Т.В. Шияновська