Справа № 302/590/25
Провадження № 2-о/302/59/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Готри В. Ю., за участі секретаря судового засідання Царь О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в:

У травні 2025 року заявниця ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву обґрунтувала тим, що її матір ОСОБА_2 проживає разом із нею та іншими членами сім`ї у будинку АДРЕСА_1 . Цей будинок належить її батьку ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.05.2010.

Зазначала, що наразі вона займається оформленням документів для працевлаштування за кордоном, однак має труднощі з установленням родинних відносини зі своєю матір`ю, так як відповідно до свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 від 07.03.1997, виданого Колочавською сільською радою, у графі «мати» зазначено як ОСОБА_2 , а у свідоцтві про шлюб її батьків серії НОМЕР_2 вона (її мати) зазначена у графі «дружина» як ОСОБА_2 .

Покликалася на те, що факт того, що вона є донькою заінтересованої особи стверджується довідкою про склад сім`ї, проте консульським установам цього недостатньо.

Наявність у документах помилки щодо написання прізвища та по батькові її матері створює для неї додаткові незручності, оскільки унеможливлює нею оформлення документів по працевлаштуванню.

Зазначене і стало підставою для її звернення до суду з цією заявою з метою встановлення факту родинних відносин.

Посилаючись на наведені вище обставини просила суд установити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її матір`ю.

Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку окремого провадження та призначено її судовий розгляд по суті (а.с.14).

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення розгляду справи була належним чином повідомлена. Водночас до суду від неї 23.05.2025 надійшла заява, в якій вона просила розглянути цю справу без її участі, заявлену вимогу підтримала повністю (а.с.17).

Заінтересована особа у судове засідання також не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала до суду 23.05.2025 заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та щодо задоволення вимог заявниці ОСОБА_1 не заперечила (а.с.19).

За положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

З огляду на наведене вище суд уважає за можливим розглянути цю справу за відсутності учасників справи за наявними матеріалами, які є достатніми для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі та об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, установлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ установлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту (постанова Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 /провадження № 61-51сво18/, постанова Верховного Суду від 12 січня 2024 року у справі № 335/6717/23 /провадження № 61-15734ск23/).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян».

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20 (провадження № 61-5204св21).

Судом установлені такі обставини:

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.03.1997, батьками заявниці ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /третя особа у цій справі/ (а.с.9).

Як слідує зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 28.02.2024, що видано повторно, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 03 березня 1994 року за актовим записом № 23 був зареєстрований шлюб, після державної реєстрації шлюбу дружина змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_5 » на прізвище « ОСОБА_6 ». Також із цього свідоцтва вбачається, що по батькові ОСОБА_7 (а.с.8).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 02.05.2025 за № 1681, у ОСОБА_1 такий склад сім`ї: ОСОБА_3 батько, ОСОБА_2 - мати, ОСОБА_8 - брат (а.с.10).

Із паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 від 08.05.1996 видно, що його видано на ім`я ОСОБА_2 (а.с.6, 7).

Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера податковим органом від 25.05.1999, прізвищем, ім`ям та по батькові матері заявниці є ОСОБА_2 (а.с.7).

З паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 слідує, що його видано на ім`я заявниці ОСОБА_1 (а.с.4).

Отже, на переконання суду, матеріалами справи підтверджено те, що заявниця ОСОБА_9 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на наведене в інший спосіб, окрім як зі зверненням до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, унаслідок зазначених вище розбіжностей щодо написання прізвища та по батькові матері заявниці у свідоцтві про народження останньої, порушуються права ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1-4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п. 45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Положеннями ч. 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника та ін.

З урахуванням наведеного вище суд доходить висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними відповідними доказами у справі, а відтак її заява підлягає до задоволення повністю.

За загальним правилом ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження понесені учасниками справи судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273, 315, 318, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Установити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 29 травня 2025 року.

Учасники справи:

Заявниця ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Заінтересована особа ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя В. Ю. Готра