02.06.2025 Справа № 756/1156/25
Унікальний номер 756/1156/25
Номер провадження 2/756/2287/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Лисенко Д.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_13,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, на користь опікуна чи установи під опікою якого/якої буде перебувати дитина.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що на підставі повідомлення Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та акту проведення рівня безпеки дітей від 15 вересня 2023 року на облік служби у справах дітей та сім`ї поставлені малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 30 січня 2024 року Оболонським відділом ДРАЦС в місті Києві проведено реєстрацію народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому батьком зазначений ОСОБА_4 . Мати дітей, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. 22 січня 2025 року службою спільно з інспектором СЮП ВП Оболонського УП ГУ НП в місті Києві проведено оцінку рівня безпеки дітей, виявлені факти загрози їх життю та здоров`ю. Під час візиту діти знаходились зі співмешканцем ОСОБА_6 , який веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголем, не працює. ОСОБА_4 ,життям та здоров`ям сина не цікавиться, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, його місцезнаходження невідомо. З цих підстав позивач просить суд позов задовольнити.

Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від січня 2025 року справу передано на розгляд головуючому судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 27 березня 2025 року. Витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_7 , у період з жовтня 2021 року по теперішній час із зазначенням напрямку перетину державного кордону України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) КП ГІОЦ «Реєстру територіальної громади м. Києва» щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 .

05 березня 2023 року на виконання ухвали суду надійшла відповідь Державної міграційної служби України щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29 листопада 2021 року зареєстроване АДРЕСА_1 .

27 березня 2025 року через канцелярію суду надійшла заява представника позивача про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

27 березня 2025 року через канцелярію суду надійшла заява третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про приєднання до справи висновку органу опіки та піклування. 27 березня 2025 року підготовче судове засідання відкладено через неявку сторін на 18 квітня 2025 року.

Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги з мотивів викладених у позовній заяві. Просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання. Судова кореспонденція повернута без вручення із позначенням «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 , громадянин Азербайджану 01 жовтня 2021 року уклав шлюб із ОСОБА_5 (а.с.10).

В свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 30 січня 2024 року Оболонським відділом РАЦС батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.11).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

Згідно з Актом проведення оцінки рівня безпеки дитини за адресою АДРЕСА_2 , встановлено, що після смерті матері діти залишилися без нагляду дорослих та без батьківського піклування. Дітей вилучено та направлено для медичного обстеження.

27 січня 2025 року за направленням №11 ВТ ОСОБА_1 зараховано до відділення термінового улаштування дітей ІНФОРМАЦІЯ_5 дітей та сімей. (а.с.45).

За розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації №158 від 11 березня 2025 року дітей ОСОБА_8 , 2019 року народження та ОСОБА_9 , 2022 року народження влаштовано в сім`ю патронатного вихователя - ОСОБА_10 (а.с.46).

Висновком органу опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 28 січня 2025 року вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_9 , 2022 року народження.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 164 Сімейного кодексу України, законодавчо визначає, що підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Бездіяльність батьків повністю співпадає з ознаками, викладеними у положеннях ст. 164 СК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», оскільки вона не бере участі у вихованні своєї дитини, не виявляє турботи щодо дитини, не підтримує її матеріально, нехтує обов`язком батьків утримувати дитину.

Частина четверта статті 5 Сімейного кодексу України закріплює, що держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування.

Згідно з статтею 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Стаття 3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що у порядку, встановленому законодавством, держава гарантує всім дітям рівний доступ до безоплатної юридичної допомоги, необхідної для забезпечення захисту їх прав.

Згідно пункту 5 абзацу 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», однією з основних засад державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування є захист особистих прав та інтересів таких дітей.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Суд погоджується з висновком Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_9 , який ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній рівень дитини, не турбується про її стан здоров`я, не цікавиться її життям.

В ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання ОСОБА_7 батьківських обов`язків щодо малолітнього ОСОБА_11 .

Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, за життя ОСОБА_5 зверталася до служби зі заявою про надання дозволу на реєстрацію сина та визначення прізвища « ОСОБА_12 », через відсутність батька дитини. Як вбачається з Акту обстеження місця проживання дітей, вони проживали із матір`ю ОСОБА_5 та її співмешканцем ОСОБА_6 , який назвався біологічним батьком.

Відсутність батька в житті дитини є безпосереднім свідченням самоусунення від виконання батьківських обов`язків та інтересу до життя та майбутнього сина.

На підставі викладеного, керуючись принципом найкращого забезпечення інтересів дітей, закріпленим у Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, суд приходить до висновку про доведеність невиконання відповідачем батьківських обов`язків, умисність таких дій та свідоме нехтування ними, безвідповідальне ставлення до виконання. Провівши ретельний аналіз можливих наслідків позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав в аспекті встановлених обставини, суд приходить до висновку, що саме застосування до неї нього крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_9 , забезпечить захист інтересів дитини, безпеку для життя та здоров`я, а наявні мотиви для позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п.48 рішення від 18.12.2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п. 65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини».

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач дійсно не виконує свого батьківського обов`язку по утриманню та вихованню малолітнього сина, а тому позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

При постановленні законного й справедливого рішення, суд враховує положення Європейської Конвенції «Про права дитини», в ч .2 ст. 6 в якій зазначено, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини, а в ч. 1 ст. 19 зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини.

Стягнення аліментів є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та вказує на спонукання батька до надання дитині належного утримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

З урахуванням встановлених судом обставин, наданих доказів, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , 2022 року народження у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь опікуна (піклувальника) чи установи під опікою яких буде перебувати дитина, починаючи стягнення з дня подання позову з 23 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд на підстав і положення ст. 141 ЦПК України, стягує судові витрати за розгляд справи з відповідача на користь держави у розмірі 1211,20 грн., оскільки згідно п. 3 ч. 1 ст. 5ЗУ «Про судовий збір» при зверненні до суду із відповідним позовом позивач був звільнений від його сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19. 141, 150, 164, 165, 170, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь опікуна чи установи під опікою якого/якої буде перебувати дитина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23 січня 2025 року до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 02 червня 2025 року.

Суддя І.С. Шролик