Справа № 128/2953/23
Провадження № 22-ц/801/1405/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20 травня 2025 рокуСправа № 128/2953/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

судді-доповідача Войтка Ю. Б.,

суддів Матківської М. В., Стадника І. М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року в цивільній справі № 128/2953/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Вінницької районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Вінницький апеляційний суд ухвалою від 10 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року повернув особі, яка її подала, на підставі статей 185, 357 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 квітня 2025 року скасовано ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2024 року. Вказану цивільну справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.04.2024 судову справу передано для продовження розгляду складу колегії суддів: (суддя-доповідач) Войтко Ю. Б., Матківська М. В., Стадник І. М.

З матеріалів цієї справи встановлено, що Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 14 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Вінницької районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії залишив без розгляду на підставі статей 233, 257 ЦПК України.

11 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції.

Вінницький апеляційний суд ухвалою від 19 червня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовив. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявнику надати: клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження разом із зазначеними поважними підставами пропуску строку апеляційного оскарження та доказами на їх підтвердження; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; копії апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали (а. с. 8, 9, т. 2).

05 липня 2024 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов лист (щодо виконання ухвали від 19 червня 2024 року), в якому він зазначив, що докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного судового рішення надаються за наявності таких в особи і це не є її обов`язком. Оскільки конверт суду першої інстанції був втрачений, просив суд взяти до уваги поштове повідомлення про вручення, яке міститься в матеріалах справи, та поновити право на апеляційне оскарження.

Щодо вимог ухвали про сплату судового збору ОСОБА_1 просив задовольнити його клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке обґрунтовано скрутним матеріальним становищем заявника, на підтвердження чого заявник знову надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 3 кварталу 2022 року до 3 кварталу 2023 року (станом на 11 грудня 2023 року) та довідку ГУ ПФУ у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 станом на 10 квітня 2023 року не отримує житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг (а. с. 2, 11, 12, т. 2).

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За загальним правилом статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 354 цього Кодексу учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 вперше подав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року - 03 червня 2024 року та просив поновити йому термін на апеляційне оскарження, оскільки отримав оскаржувану ухвалу 31.05.2024, що підтверджується конвертом (а. с. 243-245, т. 1).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_1 копію оскаржуваної ухвали отримав 28.05.2024, про що свідчить відповідна розписка у матеріалах справи (а. с. 249, т. 2).

Вінницький апеляційний суд ухвалою від 04 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року, подану 03 червня 2024 року, повернув особі, яка її подала, на підставі частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

11 червня 2024 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року.

З урахуванням наведених у клопотанні обставин та наявних в матеріалах справи доказів про отримання заявником копії оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року, а тому клопотання підлягає задоволенню, а пропущений строк - поновленню.

Вирішуючи питання щодо клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору суд дійшов таких висновків.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення статті 6 Конвенції та прецедентну практику ЄСПЛ, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».

Закон України «Про судовий збір» не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи і у кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Але, як наголошено в постанові Верховного Суду у справі від 29 вересня 2021 року № 160/12251/20 (адміністративне провадження № К/9901/19150/21) документом, який відображає всю суму доходу позивача за попередній календарний рік може бути, зокрема довідка про суми виплачених доходів та утриманих податків, яка формується на підставі відомостей, що містяться у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 червня 2023 року у справі № 120/3505/2 (адміністративне провадження № К/990/32559/22, К/990/9999/23).

Отже наведені заявником доводи та надані докази свідчать про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року.

Ураховуючи висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 квітня 2025 року, якою вказану справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження або повернення апеляційної скарги відсутні.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 , посилаючись на положення статті 36 ЦПК України, заявляє відвід усьому складу цивільної палати Вінницького апеляційного суду з тих підстав, що судді цивільної палати Вінницького апеляційного суду вибірково по різному постановляють свої ухвали, та вибірково та неоднозначно застосовують норми права, при цьому наводить перелік ухвал апеляційного суду, постановлених під час розгляду інших судових справ.

Апеляційний суд дійшов висновку, що вищевказана заява про відвід підлягає поверненню з тих підстав, що заявлення відводу всьому складу цивільної палати апеляційного суду процесуальним законодавством не передбачено.

Відповідно до частини другої статті 39 ЦПК України, з підстав, вказаних у статтях 36, 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Згідно з частиною третьою статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справи розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Положеннями статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Натомість у цій справі ОСОБА_1 заявляє відвід всьому складу судової палати з розгляду цивільних справ, тобто заяву подано передчасно і не у спосіб, передбачений законом.

Керуючись ст. 127, 354, 356, 359, 360 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд його апеляційної скарги.

Відкрити апеляційне провадження у цій справі.

Повернути заяву ОСОБА_1 про відвід всьому складу судової палати з розгляду цивільних справи Вінницького апеляційного суду.

Відзив на апеляційну скаргу може бути поданий учасниками справи протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали та з дотриманням вимог, встановлених статтею 360 ЦПК України (з наданням доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження надіслати всім учасникам справи.

Одночасно апеляційний суд роз`яснює учасникам справи право заявляти відвід суддям або всьому складу суду, який відповідно до вимог статті 39 ЦПК України повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі.

Зупинити дію оскаржуваної ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року до закінчення апеляційного провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю. Б. Войтко

Судді: М. В. Матківська

І. М. Стадник