Провадження № 2-ві/537/6/25
Справа № 537/5990/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2025 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука в складі судді Мурашової Н.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Крюківського районного суду м. Кременчука Зоріної Діани Олександрівни у справі №537/5990/24 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Надії Василівни, ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

В провадженні судді Крюківського районного суду м. Кременчука Зоріної Д.О. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Надії Василівни, ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

29 квітня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Крюківського районного суду м. Кременчука Зоріної Д.О., яка мотивована недовірою до головуючої судді у зв`язку із тривалим, на його думку, розглядом справи та відсутністю ухваленого рішення після проведеного третього судового засідання.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 травня 2025 року під головуванням судді Зоріної Д.О. заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід судді у даній цивільній справі визнаний необґрунтованим. Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Зоріної Д.О. передано до канцелярії Крюківського районного суду м. Кременчука для визначення іншого судді в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2025 року, дану заяву передано на розгляд судді Мурашовій Н.В.

Згідно ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

В порядку ч.8 ст.40 ЦПК України суд вважає за необхідне питання про відвід судді вирішити без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Зоріної Д.О. необхідно відмовити з наступних підстав.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії"(Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі -а саме, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена в п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 (заява № 16695/04).

Більше того, в п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Підходи щодо упередженості та безсторонності з боку суддів викладено у рішенні ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України».

У пунктах 66, 69, 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Як встановлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Згідно ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Підстави для відводу судді визначені ст.36 ЦПК України.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У ст. 37 ЦПК України вказується на недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Зі змісту заяви про відвід судді вбачається, що позивач ОСОБА_1 підставою відводу судді Зоріної Д.О. зазначає недовіру судді у зв`язку з проведенням третього судового засідання без ухвалення рішення по справі.

За умовами ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді у даній справі, суд бере до уваги те, що у заяві про відвід не наведено визначених у ст. 36, ст.37 ЦПК України підстав, які унеможливлюють участь суді Зоріної Д.О. у розгляді справи №537/5990/24, зокрема не наведено фактів прояву суддею Зоріною Д.О. поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність у цій справі. Аргументи, якими заявник ОСОБА_1 мотивує свою заяву про відвід судді, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді Зоріної Д.О. як з погляду суб`єктивного критерію, так і з погляду об`єктивного критерію, якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Отже, викладені в заяві про відвід доводи заявника про упередженість судду - є необґрунтованими, оскільки будь-якими об`єктивними даними не підтверджуються.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід судді Зоріної Д.О.

Керуючись ст.ст. 36, 39-40, 260-261, 352, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Крюківського районного суду м. Кременчука Зоріної Діани Олександрівни у справі №537/5990/24 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Надії Василівни, ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Мурашова Н.В.