Справа № 462/8027/24
Провадження 2/465/325/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03.06.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т.-Р.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. За період користування послугами, вони справно здійснювали оплату за вказані послуги. 02.07.2024 року на їхню адресу надійшов наказ Франківського районного суду м.Львова від 27.05.2024 року у справі №465/10590/23, яким наказано стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 57218,64 грн. та 268,40 грн. судового збору. 28.04.2023 року контролером ЛМКП «Львівтеплоенерго» складено Акт №0000467 про розпломбування вузла обліку гарячої води за адресою АДРЕСА_2 за підписом ОСОБА_3 . В акті зазначено, що показник гарячої води №181217 становить 1241 м. куб, який внесено в систему ЛМКП «Львівтеплоенерго» та на різницю у показах проведено нарахування за спожиту гарячу воду на суму 65538,88 грн., яку зменшено відповідно до Акту технічної експертизи на суму 8683,90 грн. в липні 2023 року. В акті від 28.04.2023 року №0000467 про розмпломбування вузла комерційного обліку вказано, що остання повірка такого лічильника проводилась у 2016 році, тоді як зігдно з нормами статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірку лічильників гаряячої та холодної води необхідно зхдійснювати з регулярністю один раз на чотири роки. Відтак, враховуючи вище викладене, вважають, що нарахування відповідачем заборгованості в сумі 56854,98 грн. є незаконним та таким, що не грунтується на дійсних обставинах. Просять позовні вимоги задоволити.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 23.12.2024 року відкрито у справі спрощене позовне провадження з викликом сторін.

05.03.2025 року представником відповідача подано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що 28.04.2023 року було складено акт №0000467 про розмпломбування вузла комерційного обліку, яким встановлено показник лічильника, заводський номер 181217 1241 м.куб., метрологічна пломба відсутня, реєстраційна пломба не порушена, лічильник запотівший, який підписаний представником ЛМКП «Львівтеплоенерго» Сташкова Л.І. та споживачем ОСОБА_3 . Попередній показник поданий споживачем 551,00000 станом на 28.04.2023 року. Відповідно на різницю кубів відбулось нарахування плати за гаряче водопостачання в сумі 65692,05 грн. Актом технічної експертизи встанволено брак витратоміра, лічильник нараховує втрату води з похибкою ±13,25 % і зроблено перерахунок за послугу гарячого водопостачання в сторону зменшення на 8 683,90 грн. Відповідно розрахунок на різницю кубів за воду склав 57 072,53 грн. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивачів в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив такі задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 4 статті 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Згідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено договорами про надання комунальних послуг, укладеними відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

При цьому, відповідно до п.10 ч.1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» під обслуговуванням вузлів обліку слід розуміти: огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку.

Судом встановлено, що 28.04.2023 року було складено Акт №0000467 про розпломбування вузла комерційного обліку, яким встановлено показник лічильника, заводський номер 181217 1241 м.куб., реєстраційна пломба 0502140, місце розташування пломби на лічильнику у ванній. Акт підписано представником ЛМКП «Львівтеплоенерго» Сташковою Л.І. та споживачем ОСОБА_3 .

Крім того, 07.06.2023 року було складено Акт №0001730 про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік.

Як вбачається з матеріалів справи, актом технічної експертизи встановлено брак витратоміра, а також те, що водяний лічильник нараховує витрату води з похибкою ±13,25%.

Згідно відповіді ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 11.09.2024 року, у червні 2023 року за адресою АДРЕСА_2 відбулась заміна лічильника гарячої води №181217 з показником 1241,00 м. куб. на лічильник №00815643 з показником 0,00 м. куб. Згідно обліку ЛМКП «Львівтеплоенерго» показ квартирного приладу обліку гарячої води №181217 за вищевказаною адресою станом на 28.04.2023 року становив 553,00 м. куб. Інформацію щодо показників квартирного обліку гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» отримувало від ЛМКП «Львівводоканал».

Представниками ЛМКП «Львівтеплоенерго» у травні 2023 року проведено контрольний обхід та зняття показів квартирних приладів обліку гарячої води у будинку по АДРЕСА_3 . Інформація про показ лічильника гарячої води у квартирі АДРЕСА_4 відсутня, оскільки не було надано доступу до квартирного приладу обліку гарячої води. Станом на 01.07.2023 року заборгованість за послугу з постачання теплової енергії не було. 28.04.2023 року контролером ЛМКП «Львівтеплоенерго» складено Акт №0000467 про розмпломбування вузла обліку гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 та за підписом ОСОБА_3 . В Акті зазначено, що показник лічильника гарячої води №181217 становить 1241 м. куб. Цей показник зафіксовано фотознімком. В червні 2023 року показник внесено в систему ЛМКП «Львівтеплоенерго». Відповідно на різницю у показах проведено нарахування за спожиту гарчу воду, що становить 688 м.куб. (1241-553 м.куб) на суму 65538,88 грн.

Щодо доводів позивачів про те, що остання повірка лічильника №181217 проводилась ще у 2016 році, суд вважає за необхідне вказати, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Згідно з п. п. 5,6 ч. 4 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

22.06.2017 Верховною Радою України був прийнятий Закон України № 2119-VIII «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02.08.2017 р.

Відповідно до частини 2 статті 6 даного Закону, обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку / приладів розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Тобто, строк проведення необхідної повірки лічильника, встановленого за адресою: АДРЕСА_2 , настав після відповідних змін у законодавстві, після яких повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку гарячої води, які знаходяться у власності фізичних осіб, покладено на абонентів.

Крім того, абзацом 5 частини 4 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», встановлено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Отже, на час виникнення у позивача обов`язку здійснити повірку засобу квартирного приладу обліку гарячої води, така повірка мала бути здійснена за рахунок позивача.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.02.2019 у справі № 233/6570/15-ц заперечення споживача щодо суми заборгованості, нарахованої за відповідними нормами споживання можуть бути визнані обґрунтованими виключно у випадку, коли споживач доведе, що за період нарахування спірної заборгованості облік спожитих послуг відбувався квартирним засобом обліку, який згідно із законом дозволяється застосовувати, тобто який пройшов повірку, що може бути підтверджено відповідним свідоцтвом про повірку.

В даному випадку, позивачі не виконали свого обов`язку щодо здійснення своєчасної повірки самостійно встановленого у їхній квартирі вузла обліку гарячої води, відтак, підстави для здійснення перерахунку або скасування заборгованості згідно з показниками обліку відсутні.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що вимоги позивачів задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 264 265, 268, 274-275, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ванівський Ю.М.