Справа № 178/205/25
У х в а л а

"13" лютого 2025 р. суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області Берелет В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернуся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить звільнити від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Ураховуючи вище викладене, те, що позивачем не надано до суду доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, суд відмовляє в задоволенні заявленої вимоги про відстрочення сплати судового збору.

Зазначена позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статею 175 ЦПК України а саме: не сплачено судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» .

Відповідно до приписів частини четвертої статті 10ЦПК України і статті 17Закону України«Про виконаннярішень тазастосування практики Європейського судуз правлюдини» на національні суди покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість якої надано ВРУ та практику ЄСПЛ, як джерело права.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 № 10 роз`яснено, що судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Згідно з ч. 3 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч наведеним правовим нормам, представником позивача- адвокатом Ігнатовим Д.І. у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, не додано доказів на підтвердження скрутного матеріального стану позивача ОСОБА_1 , що перешкоджає виконати вимоги законодавства, щодо оплати поданого позову судовим збором.

У статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільненні від сплати судового збору, відстрочці або розстрочці його сплати не порушує положення п. 1 ст.6 Конвенції про захист правлюдини іосновоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Ураховуючи вищевикладене, те, що виявлені недоліки перешкоджають подальшому рухові заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху та надання заявнику строку для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків.

Керуючись ст.136, ст.185 ,ст.284, ст.285 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 у заявленій вимозі про відстрочення сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Визначити строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення заявнику ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Валентина БЕРЕЛЕТ