Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/1349/25
Провадження № 2/936/322/2025
06.11.2025 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Сухої Н.І.
за участю секретаря судового засідання Мельничок М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Воловець у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Стислий виклад позиції сторін.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит капітал" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит в розмірі 19 829,11 грн.
Позов мотивований тим, що 28.06.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №9500389, відповідно до умов якого відповідач отримав 3 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, але відповідач відповідно до графіку сплати кредитних коштів не повернув кредит та не сплатив проценти та комісії.
ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №112-МЛ від 26.11.2024. Відповідно до умов цього договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №9500389 від 28.06.2024. Згідно договору про відступлення прав вимоги та розрахунку заборгованості за кредитним договором, загальна сума заборгованості відповідача становить 19 829,11 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 2 820,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками 11 124,11 грн; прострочена заборгованість за комісією 285,00 грн, сума по неустойці або процентам за порушення грошового зобов`язання 5 600,00 грн.
З огляду на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про споживчий кредит №9500389 від 28.06.2024 в сумі 19 829,11 грн на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал», судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,4 грн та 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Заяви, клопотання учасників справи.
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, просять розглянути позовну заяву без їх участі, позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач до суду повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку, відомості про час та місце проведення судових засідань були опубліковані на офіційномусайті «Судова Влада» у автоматичному режимі.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 02.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21.10.2025, у зв`язку із неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 06.11.2025.
Відповідно до вимог ч. 1 п.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзиву на позов і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою судового засідання від 06.11.2025, з огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву не подав, на підставі статей 280-282 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, зазначає таке.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
28.06.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №9500389, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний номер телефону відповідача, про що свідчить п.6.2 договору, реквізити та підпис сторін, також підтверджується копією анкети-заяви на кредит, копією договору, довідкою про одноразовий ідентифікатор, відомістю про щоденні нарахування та погашення.
Згідно із п.2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з викоританням карти НОМЕР_1 .
Згідно із пунктом 3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього договору.
Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
За змістом п. 6.3. договору, позичальник, зокрема, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому.
Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору).
Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору).
Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту.
Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, підписаної представником ТОВ «Мілоан» Вініченко О. В., відповідач ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував підписавши 28.06.2024 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (860156).
Анкета-заява на кредит №6549506 від 20.03.2023 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан».
Згідно із Платіжним дорученням № 135116772 від 28.06.2024 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача НОМЕР_1 - 3 000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 9500389.
Таким чином, відповідачу ОСОБА_1 ТОВ «Мілоан» було надано кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн, які позичальник зобов`язувався повернути, а також сплатити кредитодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням кредитного договору.
Надалі, ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» уклали договір відступлення права вимоги №112-МЛ від 26.11.2024. Відповідно до умов цього договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №9500389 від 28.06.2024 (копія витягу з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №112-МЛ від 26.11.2024).
Отже, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо погашення наявної в нього заборгованості в розмірі 19 829,11 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 2 820,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками 11 124,11 грн; прострочена заборгованість за комісією 285,00 грн, сума по неустойці або процентам за порушення грошового зобов`язання 5 600,00 грн, що підтверджується Випискою з особового рахунку.
ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» зазначили, що неодноразово вживали заходи, щодо досудового врегулювання спору між сторонами, відповідачу було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансоваустанова (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до положень ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст.3 ЗаконуУкраїни «Про електроннукомерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 516 ЦК України).
Доказів недійсності/нікчемності Договору про споживчий кредит №9500389 від 28.06.2024 та договору № 112-МЛ, суду не надано.
Отже, враховуючи положення вказаних норм, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та відповідачем.
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Як вбачається з наданих матеріалів, між 28.06.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №9500389. Договір укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Позивачем надано докази ідентифікації відповідача ОСОБА_1 шляхом направлення на його телефонний номер одноразового ідентифікатора 860156.
ТОВ«Мілоан» взяті на себе за договором позики зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачу. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, чим допустив заборгованість перед позивачем.
ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» уклали договір відступлення права вимоги №112-МЛ від 26.11.2024. Відповідно до умов цього договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №9500389 від 28.06.2024 (копія витягу з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №112-МЛ від 26.11.2024).
Всупереч положень частини 1 статті 81 ЦПК України, відповідачем не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору та договору позики, у передбачені ним строки заборгованість не погашена.
Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунках, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування.
Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.
Проте, суд звертає увагу, що ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит на власні потреби, тобто у формі споживчого кредиту.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зроблено висновок про те, що банк не міг стягувати плату за управління кредитом, адже такі дії не є банківською послугою, яку замовив позичальник.
Враховуючи те, що кредит надавався відповідачу на споживчі потреби, а банк не мав права встановлювати плату за дії, які вчиняє на власну користь, адже отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, то така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Крім того, суд зауважує що, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.
Як передбачено п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, нарахування ТОВ «Мілоан» неустойки в сумі 5 600,00 грн за невиконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором №9500389 є неправомірним, а тому задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором за основною сумою боргу в розмірі - прострочена заборгованість за кредитом 2 820,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками 11 124,11 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
За таких встановлених фактичних обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідачки заборгованість кредитним договором №9500389 від 28.06.2024 у розмірі 13 944,11 грн, з яких: 2 820,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками 11 124,11 грн.
У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за неустойкою (штрафом) у розмірі 5 600 грн суд відмовляє.
Розподіл між сторонами судових витрат.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвокат надав договір про надання правничої допомоги від 01.07.2025 №0107, акт наданих послуг від 19.09.2025 №Д/2541, детальний опис наданих послуг до акта №Д/2941 від 19.09.2025 за договором про надання правової допомоги.
У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 8 047,60 грн: (2 422,40 грн судового збору + 8000,00 грн витрат на правову допомогу) х 70,32% (відсоток задоволених позовних вимог).
Керуючись ст. 4, 10 - 13, 141, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283,354,355 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданною протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочнерішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається продовж тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо продовж строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін:
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Суха Н.І.