Провадження №2/932/1820/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

15.05.2025 суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Салькова В.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Сорокіна Ірина Володимирівна, до ОСОБА_2 , треті особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), орган опіки та піклування Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, про забезпечення повернення малолітньої дитини до Федеративної Республіки Німеччина,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра з Соборного районного суду міста Дніпра для розгляду за підсудністю надійшла дана цивільна справа, в якій позивач просить визнати незаконним переміщення та подальше утримання відповідачем на територію України малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати відповідача повернути дитину до місця постійного проживання в Федеративній Республіці Німеччина (далі ФРН); у випадку невиконання відповідачем рішення в добровільному порядку відібрати дитину і передати матері для забезпечення повернення дитини до ФРН.

Дослідивши позовну заяву і та додатки до неї, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.8 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року (далі Конвенція) будь-яка особа, установа або інший орган, які стверджують, що дитина була переміщена або утримується з порушенням прав піклування, може звернутися з заявою до Центрального органу за місцем постійного проживання дитини або до Центрального органу будь-якої іншої Договірної держави за допомогою у забезпеченні повернення дитини.

Заява повинна містити:

a) інформацію про особу заявника, особу дитини і про особу того, хто підозрюється в переміщенні або утримуванні дитини;

b) якщо можливо, дату народження дитини;

c) підстави, на яких заявник вимагає повернення дитини;

d) всю наявну інформацію про дитину і про особу того, у кого ймовірно знаходиться дитина.

Заяву може бути доповнено:

e) завіреною копією будь-якого рішення або угоди, що має відношення до справи;

f) посвідченням або письмовим свідченням, виданим Центральним органом або іншим компетентним органом держави постійного проживання дитини або кваліфікованою особою, стосовно відповідного законодавства такої держави;

g) будь-яким іншим документом, що має відношення до справи.

Стаття 24 Конвенції також передбачає звернення із заявою, повідомленням або іншим документом до Центрального органу запитуваної держави.

Конвенція не перешкоджає особі звертатися до судових або адміністративних органів будь-якої Договірної держави, втім таке право передбачене виключно для заяв про порушення прав піклування або доступу відповідно до положень статей 3 або 21 Конвенції.

Відповідно до п.2 Порядку виконання на території України Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.2006 №952 (далі Порядок), функції центрального органу за Конвенцією виконує Мін`юст безпосередньо та через його територіальні органи та вживає всіх заходів для забезпечення негайного повернення дитини і виконання інших положень Конвенції.

Пунктом 9 вказаного Порядку передбачена процедура реєстрації заяви про сприяння поверненню дитини з України до іноземної держави, її перевірки, звернення до відповідних органів з метою встановлення місцезнаходження дитини, а також звернення через свій територіальний орган до суду з метою повернення дитини та забезпечує представництво інтересів заявника в судах та інших органах державної влади України з порушених питань.

Отже, фактична реалізація положень Конвенції передбачає вжиття органами Мін`юсту комплексу повноважень, спрямованих на встановлення обґрунтованості звернення, встановлення місцезнаходження дитини, захист прав заявника та дитини, у тому числі шляхом звернення до суду, тощо.

Таким чином, слід констатувати, що, по-перше, пред`явлений позов за своєю природою є запитом про повернення дитини до Центрального органу за місцем постійного проживання дитини, а не процесуальним документом в розумінні цивільного процесуального закону, розгляд якого належить до компетенції суду, і, по-друге, Конвенція та положення національного законодавства, які визначають порядок їх застосування на території України, передбачають ініціювання судового розгляду вказаного питання шляхом звернення до Міністерства юстиції України з подальшим, у випадку наявності підстав, зверненням міністерства з позовною заявою до суду.

Згідно з листом Міністерства юстиції України від 20.03.2025 №40319/45287-33-25/12.4.1, який є додатком до позовної заяви, в Мін`юсті перебуває на опрацюванні справа про сприяння поверненню з України до ФРН малолітнього ОСОБА_3 , ініційована на підставі заяви матері дитини ОСОБА_4 ; цим листом роз`яснене, що згідно з положеннями статей 11 14 Конвенції розгляд обставин справи, у тому числі встановлення, чи дійсно мали місце незаконні переміщення або утримування відповідно до статті 3 Конвенції, надання оцінки доказам та прийняття рішення про повернення чи відмову в поверненні дітей відноситься до компетенції суду або адміністративного органу тієї держави, на території якої перебуває дитина, у даному випадку суду України.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, у відкритті провадження в цій справі належить відмовити.

Враховуючи, що Порядком визначений національний орган, до компетенції якого належить розгляд запитів в порядку ст.8 Конвенції, і на опрацюванні в Мін`юсті вже перебуває справа про сприяння поверненню дитини з України до ФРН, відомості про остаточне рішення в якій наразі відсутні, позивачеві належить отримати рішення за своєю заявою саме в Міністерстві юстиції України.

На підставі викладеного, керуючись ст.13,186,260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Сорокіна Ірина Володимирівна, до ОСОБА_2 , треті особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), орган опіки та піклування Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, про забезпечення повернення малолітньої дитини до Федеративної Республіки Німеччина.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.С. Салькова