ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

15 травня 2025 року

м. Київ

справа № 522/14458/21

провадження № 61-2524св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі № 522/14458/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільним боргових зобов`язань колишнього подружжя та стягнення суми в порядку зворотної вимоги, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільним боргових зобов`язань колишнього подружжя та стягнення суми в порядку зворотної вимоги.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року, яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 22 000 грн.

У лютому 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У березні 2024 року ОСОБА_2 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення - без змін, стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10 000 грн.

На обгрунтування витрат на правову допомогу зазначила, що згідно з розділом 3 договору про надання правової допомоги від 26 травня 2021 року гонорар, розмір і порядок його виплати узгоджуються сторонами в протоколі погодження договірної ціни, який є додатком до цього договору. Відповідно до пункту 2 протоколу про погодження договірної ціни від 26 травня 2021 року при розрахунку вартості правової допомоги враховується час, витрачений старшими партнерами, партнерами та співробітниками адвокатського об`єднання із розрахунку 1000 грн за 1 годину роботи. Згідно з актом приймання-передачі виконаних послуг, розмір наданих адвокатським об`єднанням послуг щодо підготовки відзиву на касаційну скаргу становить 10000 грн.

Постановою Верховного Суду від 25 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року залишено без змін.

У березні 2025 року ОСОБА_2 подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Заява мотивована тим, що у відзиві на касаційну скаргу було заявлено клопотання про розподіл судових витрат, а саме стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн, яке не було розглянуто.

Посилаючись на статті 133, 137, 270 ЦПК України, розділ 3 договору про надання правової допомоги від 26 травня 2021 року, пункт 2 протоколу про погодження договірної ціни від 26 травня 2021 року, акт приймання-передачі виконаних послуг, просила ухвалити додаткове рішення у цій справі та стягнути з ОСОБА_1 на її користь витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

У квітні 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про зменшення судових витрат, в якій зазначив, що витрачений час на підготовку відзиву на касаційну скаргу, який вказаний в акті приймання-передачі виконаних послуг - 10 годин є неспівмірним з витраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт. При складанні відзиву адвокат працює з матеріалами, які наявні у справі, тому виходячи зі сталої адвокатської практики при підготовці відзиву на касаційну скаргу цілком достатньо 2 години безперервної роботи для аналізу та 1-1,5 години для грамотного написання тексту відзиву. Отже, підготовка відзиву повинна була становити 3500 грн. Підтвердженням цього є додаткова постанова Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у цій справі, згідно з якою адвокат відповідача підготував відзив на апеляційну скаргу за 6 годин.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (частина перша статті 270 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що: «із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства … Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони … Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

у відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 просила стягнути витрати на правничу допомогу 10000 грн (т. 2 а. с. 207-215). До відзиву відповідач надала договір про надання правової допомоги від 26 травня 2021 року, протокол погодження договірної ціни від 26 травня 2021 року та акт приймання- передачі виконаних послуг (т. 2 а. с. 216-219);

25 лютого 2025 року ухвалена постанова Верховного Судуза результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, понесених ОСОБА_2 , Верховний Суд не вирішував;

у березні 2025 року ОСОБА_2 подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі;

у квітні 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про зменшення витрат на правову допомогу;

враховуючи заяву ОСОБА_1 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг (обсяг та зміст відзиву), суд вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_1 слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Керуючись статтями 141, 246, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков