Справа № 944/238/25
Провадження №2/944/944/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білецька М.О.

за участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №747319196 від 25 січня 2020 року в загальному розмірі 20209,75 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9159,34 грн та заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 11050,41 грн. Крім цього, просить стягнути з відповідача судові витратити, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 2 422, 40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25 січня 2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідаемч укладено кредитний договір № 747319196 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відповідно до п. 4.7 Кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису, Позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до п.1.1 договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 11000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. 25.01.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кошти відповідачу у розмірі 11000,00 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01. 28 листопада 2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2021 року та викладено договір у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року. 31 грудня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №27 до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. 31 грудня 2022 року додатковою угодою № 31 до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року. 31 грудня 2023 року додатковою угодою №32 до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 81 від 01 червня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 18341,23 грн.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчився 04 серпня 2021 року. Згідно укладених додаткових угод № 2 від 03 серпня 2021 року та № 3 від 30 грудня 2022 року строк договору було продовжено до 30 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31 липня 2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», до ТОВ «ФК «Онлай Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 20209,75 грн. 02 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №02/12/24, згідно якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №02/12/24 укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 20209,75 грн. Відтак, ОСОБА_1 станом на момент подання позовної заяви має непогашену заборгованість перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за кредитним договором № 747319196 від 25 січня 2020 року в загальному розмірі 20209,75 грн, яку позивач просив стягнути із відповідача в судовому порядку.

З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 14.02.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20.03.2025 за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 14.05.2025 у зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи відкладено.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідач не з`явився, однак 02.05.2025 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача в розмірі 20209,75 грн визнає, просить повернути позивачу 50 % сплаченого судового збору, а також зменшити витрати на правничу допомогу адвоката.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02 червня 2025 року, є дата складення повного судового рішення 03 червня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 25 січня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 747319196 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Пунктом 4.7 Кредитного договору, визначено, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису, Позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 11000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01. 28 листопада 2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2021 року та викладено договір у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року. 31 грудня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №27 до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. 31 грудня 2022 року додатковою угодою № 31 до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року. 31 грудня 2023 року додатковою угодою №32 до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 81 від 01 червня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 18341,23 грн.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчився 04 серпня 2021 року. Згідно укладених додаткових угод № 2 від 03 серпня 2021 року та № 3 від 30 грудня 2022 року строк договору було продовжено до 30 грудня 2024 року.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», до ТОВ «ФК «Онлай Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 20209,75 грн. 02 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №02/12/24, згідно якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №02/12/24, укладеним між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 20209,75 грн.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором № 747319196 від 25 січня 2020 року у розмірі 20209,75 грн.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст.612ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості, а відповідач в свою чергу не заперечує такий. Крім цього, як вбачається з даних розрахунків, відповідач ОСОБА_1 до певного періоду часу сплачував заборгованість за кредитним договором.

Виходячи з наведеного, а також враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №747319196 від 25 січня 2020 року у розмірі 20209,75 грн.

Щодо вимог про стягнення понесених судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2 422, 40 грн. що підтверджено платіжною інструкцією.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а саме 1211,20 грн. Крім того, 1211,20 грн сплаченого судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6 000, 00 грн.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. представник позивача надав договір про надання правничої допомоги №03/12/2024-01 від 03 грудня 2024 року, додаткову угоду до нього №8, акт прийому-передачі надання послуг до Договору надання правничої допомоги №03/12/24-01 від 03 грудня 2024 року.

Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач просить зменшити витрати на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що стороною відповідача подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, суд вважає, що понесені позивачем ТОВ «Юніт Капітал» судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції, у вигляді витрат з надання правничої допомоги у розмірі 6 000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру, а тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, тобто суму яка є співмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг.

На підставі наведеного та керуючись ст.12, 13, 76-78, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 747319196 від 25 січня 2020 року у розмірі 20209 (двадцять тисяч двісті дев`ять) гривень 75 копійок.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» з державного бюджету 1211 (одна тисячі двісті одинадцять) гривень 20 копійок, що становить 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 1211 (одна тисячі двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 000 (чотири тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03 червня 2025 року.

Повне найменування сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4А, офіс 10.

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя М.О. Білецька