ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/9447/23 Головуючий у 1-й інстанції: Зуб І.Ю.
Номер провадження: 22-ц/819/327/25 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Склярської І.В.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк",

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в м. Херсоні апеляційні скарги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Присяжний Віталій Анатолійович, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Зуб І.Ю., в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочене найменування - АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 жовтня 2007 року ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг підписала Заяву № б/н від 12 жовтня 2007 року та довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. На підставі вказаної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом, вказаним у довідці про зміну умов кредитування, який в подальшому збільшився до 41 120 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не сплатила своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим станом на 11 червня 2023 року у виникла заборгованість у розмірі 44 642 грн 75 коп., із якої: 38 742 грн 60 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 5 900 грн 15 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, яку АТ КБ "ПриватБанк" просило стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь та понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 684 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 березня 2025 року позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 12 жовтня 2007 року у розмірі 38 742 грн 60 коп. (заборгованість за тілом кредиту), та судові витрати, понесені на оплату судового збору у розмірі 2 684 грн; в задоволенні решти вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції застосувавши правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, дійшов висновку про недотримання позивачем вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк, а тому Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 12 жовтня 2007 року шляхом підписання заяви-анкети, однак оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" не повернуті, визнав обґрунтованими вимоги банку в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 38 742 грн 60 коп.

Доводи апеляційних скарг

Не погоджуючись із рішенням суду представник Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права щодо відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 5 900 грн 15 коп., зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що в Заяві позичальника № б/н від 12 жовтня 2007 року, підписаній відповідачем, визначено розмір відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць (22,8 % річних), окрім цього відповідач підписала тарифи кредитування, що викладені в довідці про умови кредитування від 12 жовтня 2007 року, відтак вони підлягають стягненню з позичальника на користь кредитора в судовому порядку через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором.

Вважав посилання суду першої інстанції на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 безпідставними з огляду на нерелевантність обставин справи.

Просив скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 березня 2025 року в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 5 900 грн 15 коп. та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, в іншій частині рішення суду залишити без змін та стягнути з відповідача судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Присяжний Віталій Анатолійович, зазначила, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та прошенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, шо позовна заява підписана та подана юрисконсультом департаменту з супроводу судового та виконавчого провадження АТ КБ "ПриватБанк" Гребенюком О.С., а відповідь на відзив на позовну заяву - фахівцем управління стандартизованого судового виробництва Меркуловою В.В., з чого вбачається самопредставництво юридичної особи особами, які не підтвердили свої повноваження на представництво в суді в інтересах банку (самопредставництво) у встановленому законом порядку, що з урахуванням висновків Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 344/5253/21 свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до відкриття провадження у справі за відсутності на те законних підстав, долучення до матеріалів справи недопустимих доказів та, як наслідок, ухвалення судом незаконного рішення.

Щодо недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими, та невідповідності висновків суду обставинам справи, зазначила, що під час укладення договору з ОСОБА_1 АТ КБ "Приватбанк" не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, а саме укладений між сторонами договір про надання банківських послуг №б/н від 12 жовтня 2007 року у вигляді анкети-заяви, підписаної відповідачем, не містить розміру кредиту, строку повернення кредиту (користування ним), домовленості сторін про строки здійснення періодичних платежів за кредитом, заявленого позивачем розміру відсотків, комісії. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом видачі та отримання кредиту, оскільки не є первинним бухгалтерським документом, а також не є безспірним доказом розміру заборгованості. Виписка по договору, яка за своїм змістом не є випискою по рахунку, також не є первинним документом та не є належним доказом у справі, оскільки не містить номеру рахунку (рахунків), відкритих на ім`я відповідача, тобто не є випискою по рахунку по суті, а також не містить обов`язкових реквізитів, що вимагаються для первинних документів згідно закону. Крім того, виписка не містить посилання на договір про надання банківських послуг №б/н від 12 жовтня 2007 року, при цьому, із даної виписки вбачається використання відповідачем декількох кредитних карток, в той час як зі змісту заяви-анкети від 12 жовтня 2007 року вбачається, що для зарахування кредитних грошових коштів та користування ними, в заяві вказана інша видана у КБ Приватбанк картка № НОМЕР_1 (термін дії до 09/11), однак, така картка у довідці позивача не зазначена. Доказів того, що саме на підставі договору про надання банківських послуг №б/н від 12 жовтня 2007 року відповідачу було видано вказані кредитні картки позивачем не надано, а вказана довідка не містить посилання на договір про надання банківських послуг № б/н від 12 жовтня 2007року, відтак виписка по договору не стосується спірних правовідносин. Кредитна картка № НОМЕР_2 видана банком відповідачу до укладення договору про надання банківських послуг, а зміна кредитного ліміту за кредитною карткою № НОМЕР_2 відбувалась періодично в період з 12 жовтня 2007 року по 12 грудня 2022 року, при тому, що термін дії даної картки зазначений до 09/15.

Вважає, що надані позивачем до суду докази у даній справі (виписка по договору, довідка про видані картки, довідка про зміну умов кредитування) є не належними доказами заборгованості відповідача, оскільки не містять інформацію щодо предмета доказування, в тому числі не містять посилання на договір про надання банківських послуг від 12 жовтня 2007року і не стосуються спірних правовідносин. Вказане свідчить про неправомірність списання банком з рахунків відповідача таких відсотків, а тому, з урахуванням списання з рахунків відповідача відсотків за користування кредитом, сума яких значно перевищує вищевказану заборгованість за тілом кредиту, твердження позивача про наявність заборгованості за тілом кредиту в сумі 38 742 грн 60 коп. є безпідставним.

Просила скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 березня 2025 року в частині задоволених вимог, у разі наявності підстав, передбачених ч.1 ст. 377 ЦПК України, закрити провадження у справі або залишити позовну заяву без розгляду та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати

Рух справи в суді апеляційної інстанції

09 квітня 2025 року до Херсонського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк".

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2025 року справа розподілена колегії суддів Херсонського апеляційного суду у складі головуючого (суддя-доповідач) Воронцової Л.П.., судді: Кутурланова О.В. та Склярська І.В.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", надано строк для подання відзиву та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

16 квітня 2025 року цивільна справа надійшла до суду апеляційної інстанції.

22 квітня 2025 року до Херсонського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Присяжний Віталій Анатолійович, яка згідно з протоколом від 22 квітня 2025 року передана раніше визначеному складу суду.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Присяжний Віталій Анатолійович, та надано строк для подання відзиву.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у ній матеріалами із зазначенням дати 06 травня 2025 року.

Позиція сторін щодо поданих апеляційних скарг

30 квітня 2025 року від ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Присяжний Віталій Анатолійович, через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення розрахунку витрат на оплату професійної правничої допомоги та квитанції до прибуткового касового ордера № 3 від 29 квітня 2025 року.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

12 жовтня 2007 року Єфременкова ( ОСОБА_3 ) підписала заяву, відповідно до якої отримала кредитний ліміт в розмірі 250 гривень, базова процентна ставка по кредитному ліміту на момент підписання заяви - 1,9 % на місяць з розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, погашення заборгованості по кредитному ліміту може здійснюватися шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так і шляхом списання банком коштів з платіжної картки. Згідно з інформацією, викладеною в цій заяві, відповідачка підтвердила, що вона погоджується із тим, що ця анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. Крім того, зазначила про наявність відкритого рахунку в "ПриватБанк" та картки № НОМЕР_3 , а також у заяві міститься інформація про відкриття картки НОМЕР_4 , дата відкриття рахунку: 12 жовтня 2007 року (а.с. 40).

Відповідно до довідки про умови кредитування з використання кредитної картки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" від 12 жовтня 2007 року, підписаній відповідачем, визначено тип картки - "MasterCard Mass", тип кредитної лінії - відновлювальна, пільговий період (нарахування відсотків здійснюється за ставкою - 0,01 річних) - до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного після дати виникнення заборгованості); базова відсоткова ставка - 1,9 % (нараховується на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів на рік); розмір щомісячник платежів становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості; визначено розмір і порядок нарахування комісій банку; процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення кредитного ліміту 2,85 % тощо (а.с. 41).

Відповідно до довідки АТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2 видано кредитні картки "Універсальна": НОМЕР_4 , дата відкриття: 12 жовтня 2007 року, строк дії - вересень 2015 року; № НОМЕР_5 , дата відкриття - 22 травня 2012 року, строк дії - січень 2016 року; № НОМЕР_6 , дата відкриття: 05 серпня 2017 року, строк дії -липень 2021 року; № 219850 ("Універсальна Gold"), дата відкриття: 27 серпня 2019 року, строк дії - липень 2023 року (а.с. 39).

У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 за договором б/н, відображено зміну кредитного ліміту: 18 вересня 2007 року - старт карткового рахунку № НОМЕР_4 ; 12 жовтня 2007 року -встановлення кредитного ліміту у розмірі 250 грн; 24 січня 2008 року - 500 грн, 22 березня 2008 року - 2 500 грн, 15 жовтня 2008 року - 1 300 грн, 10 листопада 2008 року - 650 грн, 17 січня 2009 року - 500 грн, 25 липня 2013 року - 2 000 грн, 20 серпня 2013 року - 4 500 грн, 26 листопада 2013 року - 5 000 грн, 22 квітня 2014 року - 6 000 грн, 31 липня 2014 року - 8 000 грн, 02 квітня 2017 року - 12 000 грн, 19 жовтня 2017 року - 17 000 грн, 19 січня 2018 року - 19 000 грн, 08 серпня 2018 року - 21 000 грн, 12 серпня 2018 року - 23 000 грн, 10 вересня 2018 року - 25 000 грн, 11 жовтня 2018 року - 27 000 грн, 12 червня 2019 року - 32 000 грн, 28 листопада 2019 року, 26 березня 2021 року - 40 000 грн, 27 липня 2022 року - 41 120 грн; 28 жовтня 2022 року - 40 000 грн (а.с. 38).

Із розрахунку заборгованості за договором б/н від 12 жовтня 2007 року вбачається, що станом на 31 травня 2015 року заборгованість ОСОБА_1 становить 7 600 грн 87 коп. (а.с. 11-12).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 12 жовтня 2007 року станом на 30 червня 2007 року заборгованість ОСОБА_1 становить 0 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 12 жовтня 2007 року станом на 11 червня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 44 642 грн 75 коп., із якої: 38 742 грн 60 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 5 900 грн 15 коп. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 18-22).

З виписки по рахунку ОСОБА_1 за договором б/н від 12 жовтня 2007 року, вбачається рух коштів по рахунку, користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення заборгованості, зокрема повне погашення заборгованості 24 січня 2022 року на суму 39 970 грн 16 коп. та виникнення заборгованості, починаючи з 02 лютого 2022 року, розмір якої станом на 11 червня 2023 року становить 44 642 грн 75 коп. (а.с. 23-37).

19 лютого 2021 року ОСОБА_1 з допомогою ОТП-паролю в електронному вигляді підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, якою визначено істотні умови договору, в тому числі процентна ставка - 42,0 % річних для карт "Універсальна" та 40,8 % - для карт "Універсальна Gold" (а.с. 42-51).

2. Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України).

Як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 посилається, зокрема, на порушення судом норм процесуального права, оскільки позовну заяву та відповідь на відзив подано особами, які не підтвердили свої повноваження на представництво в суді у встановленому законом порядку.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права та наявність підстав для закриття провадження у справі, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з частиною 7 статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно із частиною другою статті 15 ЦПК представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, установлених законом.

Відповідно до частини четвертої статті 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання позову) для цілей цього кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову в даній справі становить 44 642 грн 75 коп., що станом на 01 січня 2023 року не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 грн x 100 = 268 400 грн).

Отже, справа, що переглядається, є малозначною відповідно до закону.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як "самопредставництво" і "представництво". Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (частина друга статті 60 ЦПК України).

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 у справі № 759/3868/23 (провадження № 61-15040св23) зазначено, що: "справа на момент подання апеляційної скарги була малозначною відповідно до закону, а тому представництво АТ КБ "ПриватБанк" у суді апеляційної інстанції особою, яка не є адвокатом на підставі довіреності не суперечило вимогам цивільного процесуального закону. За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про відсутність доказів, що Бережна Н. М. є адвокатом або її повноваження щодо діяльності від імені позивача у порядку самопредставництва, є помилковим".

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 06 березня 2024 року у справі № 760/10973/21 (провадження № 61-16370св23), від 25 червня 2024 року у справі № 546/1283/23 (провадження № 61-3725св24).

Ураховуючи те, що до позовної заяви та відповіді на відзив додано належні докази на підтвердження повноважень Гребенюка О.С. та Меркулової В.В. представляти інтереси позивача, доводи апелянта ОСОБА_1 в цій частині є необґрунтованими.

Так, згідно частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частиною 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Встановлено, що в заяві позичальника № б/н від 12 жовтня 2007 року, підписаній відповідачем ОСОБА_2 сторонами узгоджено умови щодо встановлення кредитного ліміту в розмірі 250 гривень, базова процентна ставка по кредитному ліміту на момент підписання заяви - 1,9 % на місяць з розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії картки, порядок погашення заборгованості, зазначено про наявність відкритого рахунку в КБ АТ "ПриватБанк" та відкриття картки № НОМЕР_4 .

Крім того, з підписаної відповідачем ОСОБА_2 довідки про умови кредитування з використання кредитної картки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" від 12 жовтня 2007 року, вбачаються погоджені сторонами умови кредитуваня, а саме: тип кредитної лінії - відновлювальна, пільговий період (нарахування відсотків здійснюється за ставкою - 0,01 річних) - до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного після дати виникнення заборгованості); базова відсоткова ставка - 1,9 % (нараховується на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів на рік); розмір щомісячник платежів становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості; визначено розмір і порядок нарахування комісій банку; процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення кредитного ліміту 2,85 % тощо.

Отже, умови кредитування щодо відсотків передбачені безпосередньо в заяві № б/н та довідці про умови кредитування від 12 жовтня 2007 року, що особисто підписана відповідачкою.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачем 19 лютого 2021 року з допомогою ОТП-паролю в електронному вигляді було підписано заяву приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту, якими визначено істотні умови договору, в тому числі процентна ставка - 42,0 % річних для карт "Універсальна" та 40,8 % - для карт "Універсальна Gold".

Таким чином, доведеним є факт укладення кредитного договору відповідачем, підписання його сторонами, погодження умов кредитування, в тому числі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" та отримання відповідачем кредиту на умовах визначених у заяві № б/н від 12 жовтня 2007 року, з урахуванням змін, погоджених сторонами у заяві від 19 лютого 2021 року.

Посилання відповідача на те, що в заяві від 12 жовтня 2007 року для зарахування кредитних грошових коштів та користування ними вказана інша видана у КБ Приватбанк картка № НОМЕР_1 та відсутність доказів, що саме на підставі договору про надання банківських послуг №б/н від 12 жовтня 2007 року відповідачу було видано наступні кредитні картки спростовується змістом заяви від 12 жовтня 2007 року, довідкою про видані картки та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 за договором б/н, де відображено старт карткового рахунку № НОМЕР_4 , відкритого 18 вересня 2007 року, на який згідно умов вказаного договору встановлено 12 жовтня 2007 року кредитний ліміт у розмірі, погодженому у заяві позичальника.

Рух коштів на даному рахунку з урахуванням кредитного ліміту, який в подальшому неодноразово змінювався, підтверджено випискою по рахунку ОСОБА_1 за договором б/н від 12 жовтня 2007 року та розрахунками заборгованості, доданими до позовної заяви, а перевипуск карток, зазначених у довідці про видані картки, здійснено в межах встановленого кредитного ліміту, що свідчить про їх використання в межах договору, укладеного 12 жовтня 2007 року.

З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідачка активно користувалася кредитними коштами у межах кредитного ліміту, знімаючи грошові кошти та здійснюючи покупки за кредитні кошти, а також погашала наявну заборгованість.

Так, відповідно до виписки по рахунку відповідачки та розрахунку заборгованості, заборгованість відповідачки становить 44 642 грн 75 коп., із якої: 38 742 грн 60 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 5 900 грн 15 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Вказана заборгованість утворилася за період з 01 лютого 2022 року до 11 червня 2023 року.

При цьому, відсотки нараховувалися на залишок заборгованості за відсотковою ставкою 1,7 % (з 02 лютого 2022 року по 26 вересня 2022 року), та 3,4 % (з 01 жовтня 2022 року по 11 червня 2023 року), що відповідає умовам договору.

Зазначена виписка є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, оскільки містить відомості про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Натомість, відповідачка власний контррозрахунок на спростування вище зазначених доказів суду не надала.

Враховуючи положення п.п. 3,6 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статті 41 Закону України "Про Національний банк Україні", ч. ч. 1, 2 статті 68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", п.п. 2.1.1, п.5.1., п.5.4., п. 5.6., Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566 (зі змінами та доповненнями), виписка з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійсненні протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Отже, наявна в матеріалах справи виписка підтверджує отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу встановлення кредитного ліміту, погашення заборгованості, що відповідачем не спростовано.

Колегія суддів звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про те, що банком не надано первинні бухгалтерські документи на підтвердження наявності заборгованості та її розміру, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме випискою за картковим рахунком, що є належним та допустимим доказом у справі в розумінні положень ЦПК України.

На вказані обставини суд першої інстанції не звернув увагу, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у стягненні з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 5 900 грн 15 коп.

Відтак, доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"про неврахування судом наданих позивачем доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

За наведених обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Присяжний Віталій Анатолійович, слід залишити без задоволення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Наведена невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права відповідно до вимог пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками.

Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками - скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позову; апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Присяжний Віталій Анатолійович, слід залишити без задоволення.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

АТ КБ "ПриватБанк" за подання позовної заяви було сплачено судовий збір в розмір 2684 грн, який судом першої інстанції стягнуто з відповідача в повному обсязі, тому суд апеляційної інстанції в цій частині не змінює розподіл судових витрат.

Крім того, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга АТ КБ "ПриватБанк" підлягає задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4026,47 грн.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційний суд не здійснює перерозподіл понесених нею судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 березня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 5 900 грн 15 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4 026 грн 47 коп.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Присяжний Віталій Анатолійович, залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді: О.В. Кутурланова

І.В. Склярська