ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/315/25 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.,

суддів: Приходько Л.А., Радченка С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», від імені якого діє адвокат Тараненко Артем Ігорович, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кузьміної О.І. у справі № 766/21310/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

13.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначило, що 11.12.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 520590095 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора U7333SXB.

Зокрема, 11.12.2019 р. о 22:25:54 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відразу після вчинення дій відповідача, 11.12.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 28160,00 грн на його банківську карту № 5355-57…….9782, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.

Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 520590095 від 11.12.2019 року становить 13440,85 грн, яка складається з наступного: 12864,61 грн заборгованість по кредиту; 576,24 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. Пунктом 2.1 розділу 2 вказаного договору визначено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01.

31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року.

31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року.

31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 93 від 11.08.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 13440,85 грн.

Позивач зазначає, що договір факторингу №28/1118-01 є рамковою угодою, оскільки він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 31.12.2024 рр. Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткові угоди №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 року включно. Предметом даного Договору Факторингу є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 13440,85 грн.

28.10.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 28/10/24У, відповідно до умов якого та згідно з Актом прийому передачі Реєстру боржників позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 13440,85 грн.

Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі і на умовах, передбачених кредитним договором. Проте, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав у повному обсязі.

Посилаючись на викладені обставини позивач просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №520590095 від 11.12.2019 року у розмірі 13440,85 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2025 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Юніт Капітал» не набуло прав первісного кредитора до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №520590095, оскільки кредитний договір був укладений 11.12.2019 року, а договір факторингу, за умовами якого одному з попередніх факторів - ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто задовго до укладення самого кредитного договору.

При цьому, суд доводи відповідача про те, що він не підписував кредитного договору №520590095 від 11.12.2019 року електронним цифровим підписом не прийняв як такі, що спростовані встановленими в судовому засіданні обставинами.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ТОВ «Юніт Капітал» просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26.02.2025 року та постановити у справі нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №520590095 від 11.12.2019 року у розмірі 13440,85 грн, а також судові витрати, понесені в суді першої та апеляційної інстанції у вигляді сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та 3633,60 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо недоведеності переходу прав вимоги суперечить фактичним обставинам справи й правовій природі договору факторингу, оскільки право вимоги за даним договором факторингу переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог. Зазначає, що сутність договору факторингу №28/1118-01 полягає не у відступленні права вимоги за конкретним договором, а у відступлені права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, оскільки, реєстр прав вимоги №93 від 11.08.2020 року укладено в момент дії договору факторингу, а також після укладення кредитного договору №520590095 від 11.12.2019 року, то до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло наявне право вимоги, перехід якого узгоджується з договором та законодавством.

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року відступило право вимоги до боржника ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Онлай», який в подальшому здійснив відступлення цих прав ТОВ «Юніт Капітал».

Звертає увагу на те, що з урахуванням визначених строків дії договору факторингу та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Позиція відповідача на стадії апеляційного перегляду справи.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні. Вказує, що наданий позивачем витяг з реєстру відступлення прав вимог від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» не містить підписів сторін, що укладали вказаний договір факторингу, а тому не може свідчити про відступлення права вимоги.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, предмет спору і ціну позову (13440,00 грн), ухвалою Херсонського апеляційного суду від 09 травня 2025 року визначено розгляд справи проводити в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інакше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину.

Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору факторингу.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події (ст.1078 ЦК України)

Судом першої інстанції правильно встановлено та ніким з учасників справи не оспорюється, що 11.12.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №520590095 в електронній формі з використанням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора № U7333SXB, який 11.12.2019 року о 22:25:54 год відповідач ввів у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи. Договір укладений строком на 126 днів.

Відповідно до пункту 1.4 вказаного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному розмірі 29,20% річних від суми кредиту за весь час користування, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит.

На виконання умов вказаного кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 на його платіжну картку № 5355…9782 грошові кошти в розмірі 28160,00 грн, що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» № 09/2024 від 04.09.2024 року.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, користувався ними та здійснював часткове погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора.

Разом з тим, висновок суду першої інстанції про недоведеність набуття ТОВ «Юніт Капітал» прав кредитора у спірних правовідносинах, апеляційний суд вважає помилковими, оскільки зроблені судом всупереч наявним у справі доказам.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору право вимоги, зазначені у Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

У п. 1.3 Договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги.

Пункт 1.5 «Реєстр прав вимог» означає перелік прав вимог до боржників, що відступаються за цим договором. Форма Реєстру прав вимог наведена в додатку № 1 до цього договору.

Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 Договору). Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1 Договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2).

28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року продовжено до 31.12.2020 року.

31.12.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26, згідно з якою сторони визначили, що

- «право вимоги» - права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому;

- наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує (п.4.1)

- строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року продовжено до 31.12.2021 року.

Додатковими угодами до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, від 31.12.2021 року №27, від 31.12.2022 року № 31, від 31.12.2023 року №32 сторони договору факторингу продовжили строк дії договору до 31.12.2023 року.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 93 від 11.08.2020 року сторони зазначили що від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» переходить право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором на загальну суму 13440,85 грн.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Онлайн фінанс» за плату належні його права вимоги, до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Строк дії вказаного договору з урахуванням укладених додаткових угод встановлено до 30.12.2024 року.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, сторони зазначили що від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» переходить право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором на загальну суму 13440,85 грн.

28.10.2024 року між ТОВ «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 28/10/24/У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 28/10/24/У від 28.10.2024 року, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 13440,85 грн, з яких: заборгованість по кредиту 12864,61 грн; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 576,24 грн.

Із наведеного вбачається, що відбулася заміна кредитодавця, на підставі укладених договорів факторингу, а тому до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 520590095 від 11.12.2019 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

За викладеного апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що відмова суду першої інстанції у задоволенні позову у зв`язку із недоведеністю переходу прав вимоги суперечить фактичним обставинам справи й сутності укладених договорів факторингу, де оплата відбувалася не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Твердження суду про неможливість передання за договором факторингу права вимоги, яке не існувало на момент укладення цього договору, а виникне в майбутньому не ґрунтується на вимогах закону, оскільки це суперечить припису частини 1 статті 1078 ЦК України який є однозначним та зрозумілим та визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Оскільки позичальник не виконав кредитних зобов`язань, (новий)кредитор звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Як слідує із виписки по особового рахунку за кредитним договором, складеної станом на 15.11.2024 рік заборгованість відповідача за кредитним договором не погашена та становить 13440,85 грн, що складається з наступного: 12864,61 грн прострочене тіло, 576,24 грн прострочена заборгованість по відсотках.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач не надав суду доказів як неотримання ним у кредит від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошових коштів за кредитним договором №520590095 від 11.12.2019 року в сумі 28160,00 грн, так і доказів виконання його умов, у строки, передбачені цим правочином.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту та відсотків за користування ним згідно умов кредитного договору №520590095 від 11.12.2019 року як первісному кредитодавцю ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», так і його правонаступникам у спірних правовідносинах: ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капіта», тому суд апеляційної інстанції вважає, що позовна вимога про стягнення із відповідача заборгованості за означеним кредитним договором в сумі 13440,85 грн, з яких: 12864,61 грн сума заборгованості по простроченому тілу кредиту та 576,24 грн - сума заборгованості по простроченим відсоткам, підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання щодо компенсації ТОВ «Юніт Капітал» витрат, пов`язаних з правовою допомогою як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При подані до суду першої інстанції позовної заяви, представник позивача, Тараненко А.І. вказав орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн, що складаються з: вивчення матеріалів справи 2 год 1000,00 грн; складання позовної заяви 2 год 5000,00 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу до позову долучено копію Договору про надання правничої допомоги № від 30 жовтня 2024 року, укладеного між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», додаткову угоду №7 до договору про надання правничої допомоги № від 30 жовтня 2024 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4956, видане на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 24.04.2012 р. №22-31-23.

Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг від 30.10.2024 року, який є невідємною частиною до договору про надання правничої допомоги № від 30.10.2024 року, Адвокатське бюро «Тараненко та Партнери» надало наступні правничі послуги: складання позовної заяви 2 год вартістю 5000,00 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є ОСОБА_1 за кредитним договором №520590095 від 11.12.2019 р. 2 год, вартістю 1000,00 грн. Отже позивачем надано належні та допустимі докази щодо наданої правничої допомоги та її вартості.

Аналізуючи матеріали справи апеляційний суд вважає, що визначений адвокатом розмір оплати є дещо завищеним, враховуючи, що ціна позову в цій справі становить 13440, 85 грн, тобто справа в силу закону відноситься до малозначних, та визначає вартість наданих правових послуг в розмірі 3000 грн., які відповідають критерію реальності адвокатських витрат, підготовка та складання позовної заяви, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи викладене та виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених і у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції з 6000,00 грн до 2000 грн.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України)

Із матеріалів справи слідує, що позивачем понесені та документально підтвердженні судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2422,40 в суді першої інстанції та в сумі 3633,60 в апеляційному суді, які згідно ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючист ст.ст.367,374,376 ЦПК України апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», від імені якого діє Тараненко Артем Ігорович задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2025 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №520590095 від 11.12.2019 року у розмірі 13440,85 грн та судові витрати, понесені в суді першої та апеляційної інстанції у вигляді сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та 3633,60 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуюча: Л.В. Базіль

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко