Дата документу 29.05.2025 Справа № 336/1642/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 336/1642/24 Головуючий у І інстанції: Звєздова Н.С.
Провадження № 22-ц/807/649/25 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Гончар М.С.,

Кухаря С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2025 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коновалено Олена Вікторівна, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Саламатова Марина Володимирівна про визнання недійсним договору дарування житлового будинку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката булдигіної М.С. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коновалено О.В., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Саламатова М.В. про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, в якому просив визнати недійсним договір дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Саламатовою М.В. за № 883.

У січні 2025 року представник ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат Мироненко О.П. звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у вересні 2024 року ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ВДРАЦС у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. про встановлення батьківства, визнання протиправним та скасування свідоцтва на частину у праві на спадщину за законом після сина. Справа ЄУН № 336/8981/24 перебуває на розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. За твердженням заявника, за матеріалами нотаріальної справ, сформованої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салматовою М.В., належний відповідач у цій справі, ОСОБА_2 , під час оформлення договору дарування надала нотаріусу Домову книгу, відповідно до якої сторони договору дарування: ОСОБА_4 та позивач зареєстровані у спірному домоволодінні в різний час до офіційного оформлення відповідачем у 2010 році свого особистого права власності. Натомість ОСОБА_1 надала приватному нотаріусу Коноваленку О.В. зовсім іншу Домову книгу, тобто ще один письмовий доказ, відповідно до якого можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених вимог у цій справі, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. На думку заявника, правильне встановлення та оцінка обставин, що є предметом розгляду в цій справі є неможливим до встановлення та оцінки обставин, що є предметом розгляду справи № 336/8981/24.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2025 року вказане клопотання задоволено.

Зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 336/8981/24 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: ВДРАЦС у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. про встановлення батьківства, визнання протиправним та скасування свідоцтва на 1/2 частину у праві на спадщину за законом після сина.

Зобов`язано адвоката Мироненка О.П., який діє в інтересах відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , повідомити суд про результати розгляду цивільної справи за № 336/8981/24.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначив про неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої цивільної справи, а також про те, які правові наслідки підлягають застосуванню до цих правовідносин. Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право на розумні строки розгляду справи.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду відкрито апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою та призначено справу до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу не надійшло, що в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що

в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Тлумачення п. 6 ч. 1 ст.251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19).

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Звертаючись до суду з позовом, свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , був переданий відповідачем ОСОБА_2 шляхом укладення договору дарування на користь свого сина ОСОБА_6 без нотаріально засвідченої згоди на укладення договору від позивача, що дає законну підставу на звернення до суду з позовом про визнання договору дарування недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без його згоди, оскільки цей договір виходить за межі дрібного побутового. Крім того, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Саламатовою М.В. не було здійснено перевірку обставин в порушення вимог п.п.4.4 п.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (т.1 а.с.2-10).

На підтвердження своїх доводів позивачем, зокрема, долучено копії договору дарування житлового будинку (т.1 а.с.20-23), технічного паспорту (т.1 а.с.24-29), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.31).

На теперішній час у провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко Олена Вікторівна про встановлення батьківства, визнання протиправним та скасування свідоцтва на 1/2 частину у праві на спадщину за законом після сина (ЄУН №336/8981/24).

Як вже зазначалося вище, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що підстава зупинення провадження, передбачена п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідні норми спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно.

Тобто, преюдиційними фактами, які підлягають встановленню в рамках справи №336/8981/24 та мають суттєве значення для правильного вирішення даного спору, є факт укладення договору дарування між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , встановлення батьківства, визнання протиправним та скасування свідоцтва на 1/2 частину у праві на спадщину за законом. Так, розгляд справи, яка стала підставою для зупинення може вплинути на суб`єктний склад сторін по цій справі.

Доводи апелянта про те, що зупинення провадження в даній справі призведе до порушення права на розумні строки розгляду справи, є безпідставними.

Так, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Аналогічні правові висновки висловленні у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі за №6-1367цс15 та 01 лютого 2017 року у справі за № 6-1957цс16.

Крім того, така підстава зупинення провадження застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з ухвалою суду, і не спростовують висновків суду першої інстанції, та не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2025 року - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2025 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 29 травня 2025 року.

Головуючий:

Судді: