Справа № 308/4832/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

з участю секретаря судових засідань Петришина Н.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Овсепян Кристина Адіківна, що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №825 та визначити місце проживння неповнолітніх дітей з матір`ю.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 21.06.2014 між ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №825.

Від даного шлюбу у сторін народились спільні діти:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що з моменту укладання шлюбу, подружжя жило звичайним життям і виховувало спільних дітей. Проте, з того часу, як в Україні почалася війна, та позивачка з дітьми виїхала в більш безпечне місто Ужгород, між сторонами почали виникати конфлікти та непорозуміння, що призвело до того, що подружжя припинило будь-які відносини як чоловік та дружина.

Стверджує, що на даний час шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони не проживають разом протягом останніх трьох років разом. У сторін по справі різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного побуту, різні цінності в житті, дані розбіжності в їх сукупності призвели до втрати любові та поваги один до одного. Шлюб фактично перестав існувати, має формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому примирення між подружжям неможливе.

А тому просить шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Ухвалою суду від 04.04.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, призначено підготовче судове засідання.

29.05.2025 на адресу суду надійшла заява від відповідача, в якому останній позов про розірвання шлюбу визнав, просив розгляд справи провести за його відсутності.

Ухвалою суду від 29.05.2025 заяву представника позивача задоволено, позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради в частині визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, через канцелярію суду представник позивачки подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, при подачі клопотання щодо визнання позову просив суд розглянути справу без його участі.

З огляду на наведене, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як встановлено судом, 21.06.2014 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №825. Прізвища після одруження: чоловіка ОСОБА_7 , дружини ОСОБА_7 . Зазначене підтверджується оригіналом Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 (повторно).

У шлюбі народилися доньки:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Як встановлено судом з матеріалів справи, шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З вище зазначених підстав, позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просить розірвати їхній шлюб.

Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюб підлягає розірванню.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачами слід прийняти.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до вимог ст. ст.141,142 ЦПК України з урахуванням визнання відповідачем позову з останнього на користь позивачки підлягає стягненню 50% сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 605,60 грн., а 50% слід повернути з державного бюджету, в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 13, 76, 89, 141, 280, 282, 284, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 21.06.2014, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №825 розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету України судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання відповідно до довідки ВПО: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник позивача: адвокат Овсепян Кристина Адіківна, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №21/891 від 18.03.2013, виданого Закарпатською обласною КДКА на підставі рішення №90 від 28.03.2013 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1169571 від 03.04.2025;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, .

Суддя І.О. Шепетко