Справа № 177/625/25
Провадження № 2/177/577/25
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

03 червня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Дятел К. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

18.03.2025 позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 21.08.2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 544. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживати разом з нею матір`ю ОСОБА_1 .

Позивач вказала про бажання, після розірвання шлюбу, іменуватися прізвищем « ОСОБА_6 ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21.08.2010 між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають трьох доньок. Однак, у сторін по справі відсутні спільні інтереси, вони мають різні погляди на життя, між ними зникло почуття любові, довіри та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не давали позитивного результату, сторони проживають окремо, зокрема позивач у Німеччині.

Позивач вказала, що ставала жертвою домашнього насильства, як психологічного, так і фізичного характеру, а тому подальше спільне життя з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам, тому просила розірвати шлюб.

Позивач вказала, що спір щодо місця проживання дітей між ними відсутній, як і спір щодо поділу спільного майна. Після фактичного припинення подружніх стосунків між сторонами, малолітні діти подружжя проживають з нею за межами України, у зв`язку з чим вона просила після розірвання шлюбу між сторонами залишити дітей проживати з нею.

Позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, на позовних вимогах наполягала.

Відповідач, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи належним чином (а.с. 33, 52, 61), до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав.

За відсутності заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.08.2010 сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 уклали шлюб, який зареєстрованого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 544, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 12).

У вказаному шлюбі народилося троє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (уродженка м. Клоппенбург, Німеччина), батьками яких є сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 13-14, 18-20).

У зв`язку з діючим в Україні воєнним станом, діти подружжя тимчасово перебувають на території Німеччини, разом з матір`ю ОСОБА_1 , мають дозвіл на тимчасове проживання за адресою: НОМЕР_1 Льонінген округ Шельмкаппе Постдамм 54, що підтверджується дозволом на тимчасове перебування (а.с. 21-35).

Позивач наполягає на розірванні шлюбу між сторонами, оскільки його збереження суперечить її інтересам.

Відповідач до суду не з`явився, своєї думки щодо розірвання шлюбу не висловив, доводи позивача щодо причин розірвання шлюбу та неможливості його збереження не спростував.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку, що зберегти шлюб на майбутнє неможливо та подальше його збереження буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб, зареєстрований між сторонами 21.08.2010 року, актовий запис № 544 - підлягає розірванню.

Судом встановлено, що позивач при укладенні шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_6 », після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище на « ОСОБА_6 », а тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « ОСОБА_6 ».

Позивач у позові вказала про відсутність між сторона спору щодо майна та місця проживання дітей, які після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами залишаються проживати з матір`ю. Позивач вказувала про бажання залишення дітей проживати з нею після розірвання шлюбу. Відповідач вказані обставини не заперечив.

Беручи до уваги відсутність між сторонами спору щодо місця проживання їх малолітніх дітей, які наразі проживають з матір`ю в Німеччині, що беручи до уваги триваючий в Україні воєнний стан, відповідає інтересам дітей, суд констатує, що після розірвання шлюбу між сторонами малолітні діти подружжя залишаються проживати з матір`ю.

Однак, суд акцентує увагу на тому, що даним судовим рішенням він лише констатує фактичне місце проживання дітей подружжя ОСОБА_6 , а не вирішує питання щодо місця проживання дітей. У разі виникнення між сторонами спору щодо місця проживання їх малолітніх дітей, вони мають право звернутися до суду з відповідним позовом, який підлягає вирішенню в іншому провадженні. Вказане стосується і вирішення спорів щодо поділу спільного майна подружжя, у разі виникнення таких.

При звернені до суду позивач сплатила судовий збір 1211,20 грн (а.с. 7), який враховуючи задоволення позову, в силу ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , укладений 21 серпня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 544 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 », яке вона змінила з « ОСОБА_9 » під час державної реєстрації шлюбу.

Після розірвання шлюбу малолітні діти сторін: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишаються проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, у рахунок відшкодування сплаченого нею судового збору.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Березюк