Справа № 209/9814/24
Провадження № 2/209/554/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського

у складі:головуючого-судді Корнєєвої І.В.,

за участі секретаря Циганок А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank»,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2024 року представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» Мєшнік К.І. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06.07.2018 року в розмірі 52 247,88 грн. станом на 03.10.2024 року, а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що «Monobank» - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank».Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.

Онбординг відбувається шляхом:-верифікації клієнта очно на точці видачі ; -верифікація клієнта очно у відділенні Банку; -верифікація клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці ; -верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці.

Починаючи з травня 2020 року:-відеоверифікація працівником Банку дистанційно;-ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; -спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта с паспортом

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт,

Умови і правила обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Витяг з Умов та Тарифи за карткою Monobank додаються до позову.

Відповідно до п.п 4.2.19 п. 4 Розділу І На постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, Клієнт зобов`язаний ознайомлюватися із чинною редакцією Договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/абоhttps://www.monobank.com.ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою виконання

умов Договору з урахуванням можливих змін до нього.

Згідно із п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов мобільний додаток - сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку (далі - Мобільний додаток).

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visа та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Згідно із п.п, 2.3. п.2 Розділу І Умов, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит,

Відповідно до пунктів 5.3., 5.8.1. п.5 Розділу І Умов Клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

П.п. 2.1., 2.4., 2.5. пункту 3 розділу П Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг "«Monobank» . Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою, Платіжна картка активується Банком: (І) при додаванні інформації з картки в Мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або (ІІ) при активації Клієнтом віртуальної картки в Мобільному додатку. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.

Надання і обслуговування кредиту обумовлено пунктом 5 Розділу П Умов, а саме:

5.1. Ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі.

5.2. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається

Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного

обслуговування.

5.3. Сторони домовилися, що Банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в Договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються Клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта та/або у Мобільному додатку.

5.4, Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням Платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання.

5.5. Форма надання Кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги.

5.6. Клієнт повинен здійснювати операції в межах Кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг Банку відповідно до Тарифів.

5.7. Банк надає інформацію про кредитний ліміт Платіжної картки до її активації за допомогою Мобільного додатку та / або контактного центру Банку.

5.8. Банк надає Клієнту Кредит для оплати всіх видаткових операцій, здійснених Клієнтом з використанням Платіжної картки або її реквізитів, а також для оплати Клієнтом Комісій і Плат, передбачених Договором.

5.9. На суму наданого Кредиту Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Також процентна ставка за Кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку. Нарахування відсотків здійснюється в останній календарний день звітного місяця.

5.19. Сума Щомісячного мінімального платежу визначається Банком відповідно до Тарифів й не може перевищувати повного розміру Заборгованості за Договором. Мінімальний платіж формується в перший день календарного місяця, наступного за звітним місяцем, і очікує погашення до 23:55 останнього дня місяця, наступного за звітним місяцем.

5.11. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати Щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті Щомісячного мінімального платежу Клієнт повинен сплатити штраф за несплату Щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж Клієнта як визнання Клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами.

Згідно з Тарифами:

1.Картка «Monobank»

Пільговий період за карткою-До 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі).

Пільгова відсоткова ставка- 0,00001% річних

Розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4 % від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості

Базова відсоткова ставка - 3,196 на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості)

Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості-6,2 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої

заборгованості)

Також п.п.5.15-5.19 п. 5 Розділу П Умов визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання Клієнтом за Договором.

5.15. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної Заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки зазначеної в Тарифах.

5.16. У разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся Заборгованість за Кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої Заборгованості Банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного Клієнтом Кредиту, При цьому діє відсоткова ставка за користування Кредитом у розмірі 0,00001 % річних. На період дії карантину Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений в абзаці першому цього пункту.

5.17. У випадку настання Істотного порушення Клієнтом зобов`язань Банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному додатку не пізніше 3-х робочих днів за допомогою месенджерів та смс направляє Клієнту Повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку протягом якого вони мають бути здійснені.

5.18. При цьому у разі якщо Клієнт погасить Заборгованість зі сплати Обов`язкового платежу, яка виникла до настання істотного порушення Клієнтом зобов`язань, та сплатить штраф і Щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу), вимога Банку, зазначена у Повідомленні, втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування (у тому числі щодо сплати Щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування Кредитом) поновлюються. Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, але не більше ніж до 210 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу).

5.19, У випадку якщо Істотне порушення Клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18., Кредит стає у формі "на вимогу", а Банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою Мобільного додатку направляє Клієнту Вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Несвоєчасне виконання Клієнтом Вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, що тягне за собою відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену цим Договором. При цьому нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Відповідно п.8.20. п.8 Розділу І Умов З урахуванням положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, Сторони погодили, що за несвоєчасне виконання Клієнтом Вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом, що свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, Клієнт несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання шляхом сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 74,4 (69,6, процентів - для держателів платіжної картки МОNОВАNК РІ.АТІNUМ або ІRОМ ВАNК) процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Звертають увагу, що у вимозі про необхідність повернення всієї суми боргу за кредитом Банк вказує про необхідність оплати в терміновому порядку.

Таким чином від цього моменту подальше неповернення клієнтом раніше одержаних від Банку коштів свідчить про несанкціоноване користування клієнтом чужими грошовими коштами, за що останній у відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України та підпункту 8.20 пункту 8 розділу І Умов має сплатити Банку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 74,4 (69,6, процентів - для держателів платіжної картки МОNОВАNК РІ.АТІNUМ або ІRОМ ВАNК процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 30 січня 2019 року по справі № 922/175/18, за змістом якої встановлено, що формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 Цивільного кодексу України і статті 230 Господарського кодексу України.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Разом із цим просять звернути увагу, що з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID- 19), на виконання пункту 6 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування" Банк не нараховує неустойку та відсотки за збільшеною відсотковою ставкою за кредитами клієнтів, в яких виникла прострочена заборгованість.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України та підпунктом 8.20 пункту 8 розділу І Умов, не є відсотками за кредитом чи неустойкою, адже за своєю суттю це відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

У Постанові Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року за справою № 637/514/21 та Постанові Чернівецького апеляційного суду від 23 листопада 2021 року за справою № 727/5812/21 суди встановили, що проценти та інфляційні втрати, передбачені ст, 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, а отже на них не поширюються обмеження, встановлені ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID -19)».

Відповідно п.5.22.п. 5 Розділу П Умов Кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору.

06.07.2018 року ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Клієнт) звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 06.07.2018 року.

Керуючись положеннями статті 633, 634, 641 Цивільного кодексу України, АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" пропонує необмеженому колу фізичних осіб - резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів Monobank/Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованих на сайті Банку Умов і правил обслуговування в АТ

"УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank (далі - Умови і правила).

Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається Банком. Своїм підписом на Анкеті заяві Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент її підписання ознайомився з текстом Умов і правил, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозумів їхній зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки, в т.ч. право відмовитися від отримання рекламних матеріалів засобами дистанційних каналів комунікації.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Окрім того, в Анкеті зазначено наступне:

"6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом 03b1bb4b892703b92е0005f49fcс4bе4397аdc0ec2189216с53b83b5bсе35е06еb2 яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини

(у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ удосконаленого електронного підпису ..... 11. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору".

Також п.6 Розділ І Використання електронного підпису

6.4. Під удосконаленим електронним підписом розуміється вид електронного підпису, створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, однозначно пов`язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувача та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис. Удосконалений електронний підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за

допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа.

6.5. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону Клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі.

6.6. Відкритий ключ розміщується в Анкеті-Заяві, яка підписується Клієнтом На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 45000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 ,

Обгрунтування передумов порушення:

АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ДК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач на підставі п. 5.11. Розділу П Умов зобов`язався щомісяця сплачувати Щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті Щомісячного мінімального платежу Клієнт повинен сплатити штраф за несплату Щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити

відсотки.

Згідно із частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із частаною 4 статті 16 Закону України "Про споживчий кредит" у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Станом на 27.02.2024 року у Відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу П Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27.02.2024 року направив повідомлення "пуш" про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Проте Відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 28.03.2024 став у формі «на вимогу».

На залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами, а саме:

1.Санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення)-Штраф у розмірі 50 грн

2. Від 1 до 30 днів -Штраф у розмірі 100 грн

3. Від 31 до 90 днів- Штраф, що розраховується за формулою: 100 грн + 6,2 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних.

3. Від 91 до 120* (210) днів- Штраф, що розраховується за формулою: 100 грн + 6,2 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних

4. від 121 (210) дня до повного погашення -Відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,49 річних.

строк, після спливу якого формується Фінальний рахунок, що визначається Банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів.

Відповідно до ч, 2 ст, 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" за Договором станом на 03.10.2024 року становить 52247.88 грн., в тому числі:

1. Загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 52247.88 грн.;

2. Заборгованість за пенею 0 грн.

3. Заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн.

На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"

Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наступними доказами: Розрахунком заборгованості;Копією заяви позичальника;Витягом з «Тарифів Банку»;Витягом з «Умов обслуговування рахунків фізичної особи»; Копією документу, що посвідчує особу Відповідача.

Посилаючись на статті 509, 526, 527, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву(а.с.52).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року було відкладено судове засідання у зв`язку з неявкою відповідача та не отримання відповідачем поштового відправлення з ухвалою суду , позовом та додатками (а.с.58).

24 березня 2025 року представником відповідача до суду подана заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.62).

01 квітня 2025 року представником відповідача до суду подана заява про перенесення засідання на іншу дату у зв`язку з хворобою представника відповідача .

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року було відкладено судове засідання у зв`язку з хворобою представника відповідача(а.с.67).

07 квітня 2025 року відповідач ОСОБА_1 надала суду Відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнала та зазначила наступне. В своєму позові Акціонерне товариство "Універсал Банк" (надалі- Позивач) просить стягнути з ОСОБА_1 (надалі-Відповідач) заборгованість за кредитним договором № б/н у сумі 52247. 88 грн. від 06.07.2018 року.

Стаття 263 ЦПКУ. Законність і обгрунтованість судового рішення. Судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 264 ЦПКУ. Питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Ст. 81. ЦПК України. Обов`язок доказування і подання доказів.

ч.1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ч.4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій

або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

ч.6. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Щодо заборгованості:

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Тому такі позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є необгрунтованими.

ч.І ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три

роки.

ч.І ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Заборгованість з комісіями і відсотками є необгрунтованою і не підлягає задоволенню.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначає, що процесуальні норми створюються для

забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, а й

щодо національних судів (п. 47 рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97 проти

України» (DIYA 97 v. UKRAINE)», заява № 19164/04).

Якщо підписаними є: анкета-заява, паспорт кредитного договору, правила надання

фінансових,кредитов, заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг - це все переддоговірні стосунки, а у разі коли присутнє юридичне визначення «переддоговірні стосунки» то в результаті повинен бути «договір».

Договір: цей вид документа у загальному випадку не є первинним документом, оскільки його укладання не призводить до змін у структурі активів, зобов`язань та капіталу. Підписання договору лише свідчить про наміри здійснити певні дії щодо товарів, робіт чи послуг,

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013

зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних

правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та

свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 13.01.2021 у справі № 264/949/19 (провадження № 61-16692св19) вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, суд повинен врахувати як вимоги ч. І ст. 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати, процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме,- в порушення вимог п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, в тому числі: позивачем не надано доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, а також не зазначено про наявність чи відсутність обставин часткового виконання позичальником обов`язку з повернення кредиту, процентів із вказівкою на дати здійснення платежів (первісні бухгалтерські документи).

Недотримання обов`язкових вимог до змісту позовної заяви є перешкодою до

відкриття провадження у справі.

Верховний Суд у постанові від 20.05.2022 р. у справі №336/4796/18 дійшов до правового висновку про те, якщо кредитор не надав документи, які підтверджують факт видачі кредиту, то суд повинен відмовити в задоволенні позовних вимог.

Висновок: «завжди потрібно враховувати при стягненні заборгованості і його суть зводити до того, що для стягнення боргу мало надавати кредитний договір та розрахунок заборгованості, потрібно надати і докази видачі кредиту. Це може бути: меморіальний ордер, заява на видачу готівки, платіжне доручення, тощо. Такі документи повинні відповідати положенням ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Якщо кредитор не подає такі документи з позовною заявою, то суд повинен відмовити в задоволенні позову через недоведеність наявності заборгованості».

Звертаючись до суду, Позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обгрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що, на його думку, підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

Отже, Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик

настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3 статті 367 ЦПК України).

ст.126 ЦПКУ. Наслідки пропущення процесуальних строків. Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦІІК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають

значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина

перша статті 77 ЦПК України). у

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина

перша статті 80 ЦІК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦІІК України, сторони та інші учасники справи

подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обгрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Позивач посилається на те, що при укладенні Договору сторони керувались ч. І ст.

634 ЦК України. Договір приєднання

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може

запропонувати свої умови договору. -

Позивач проігнорував п.2 ч.1 ст 208 ЦК України. Правочини, які належить вчиняти

у письмовій формі, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

На підставі ЗУ «Про банки та банківську діяльність» повинен бути укладено, між

банком та фізичною особою, кредитний договір.

У суперечці між фізичною особою та юридичною, фізична особа менш захищена сторона, тобто банк претендує на те, що фізична особа винна йому кошти, доведіть, що банк надав кошти за умови повернення. Кредитний договір передбачає участь двох і більше сторін, у цьому випадку виникають зобов`язання за договором. Кредитний договір має містити у собі як основну частину так і додаткову, дату початку та закінчення відносин, умови видачі кредитних коштів та умови повернення і так далі.

Згідно до ст. 1055 ЦК України. Форма кредитного договору

1. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

2. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Позивач не надав електронну копію кредитного договору.

А також, Позивач не надав обгрунтованих доказів: документи первинного бухгалтерського обліку (належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно яких можна було б встановити суму, яку надав/перерахував Відповідачу згідно кредитного договору банк) оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Позивач надав Виписку з якої видно рух власних коштів Відповідача, але ніяк доказ заборгованості. Те що банк надав Відповідачу кредитні кошти і що Відповідач використовував саме їх, банк не надав жодних доказів (документи первинного бухгалтерського обліку), з якого коррахунку і на який рахунок була здійснена фінансова операція, та на яких підставах.

Стаття 48 ЗУ «Про банки і банківську діяльність». Обмеження щодо діяльності банків. Банкам забороняється здійснювати без відображення в зобов`язаннях та активах банку операції шляхом залучення коштів фізичних осіб з метою їх прямого розміщення в кредити.

Банк - це звичайна юридична особа, працює в межах законодавчого поля України веде господарську діяльність, не інакше, - окремого законодавства для фінансової установи

немає. А значить повинна виконувати Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме ст. 9.

Відповідно до Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою) зазначено:

п. 41. Операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані.

п.42. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

п.43. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг,

п.52. Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.

п. 56. Банк має забезпечити безперервність процесу збору, оброблення та зберігання первинних документів, навіть під час передавання їх з однієї підсистеми до іншої в межах системи автоматизації банку. Відповідна інформація має бути цілісною, достовірною і несуперечливою.

п, 57. Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі.

Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).

п. 62. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (це свідчить про те, що виписки не є доказом заборгованості, а тільки показують рух власних коштів за день на особистому рахунку клієнта. Уразі спору між сторонніми особами, які не мають відношення до кредитування фінансовою установою фізичних або юридичних осіб, а на приклад фізична особа заплатила у безготівковій формі іншій особі, тільки тоді у разі спору, виписка з банку є первинним документом).

Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку .

п, 64. Банк станом на 01 січня надає клієнтам виписки за їх рахунками. Клієнти складають у письмовій/електронній формі підтвердження про залишки на їх рахунках станом на 01 січня. Порядок підтвердження залишків коштів за клієнтськими рахунками передбачається в договорах банківського рахунку.

Залишки коштів за клієнтськими рахунками є підтвердженими, якщо підтвердження про них банк не отримав протягом місяця.

Постанова Правління Національного банку України від 14.01.2020 року № 4. «Про внесення змін до Правил бухгалтерського обліку операцій з використанням платіжних карток у банках України».

п.5. Бухгалтерський облік операцій з використанням платіжних карток здійснюється на підставі первинних документів, визначених нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів.

п.10. Банк відображає в бухгалтерському обліку кредитні операції з використанням платіжних карток відповідно до Інструкції з бухгалтерського обліку операцій із фінансовими інструментами в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 лютого 2018 року № 14 (ця Інструкція встановлює основні вимоги щодо відображення в бухгалтерському обліку операцій банків із фінансовими інструментами |кредитами, вкладами (депозитами), цінними паперами, іншими фінансовими інвестиціями, що не оформлені цінними паперами). Банк здійснює бухгалтерський облік операцій із фінансовими інструментами згідно з внутрішніми операційними процедурами (правилами) та внутрішньою методикою, розробленими з урахуванням вимог цієї Інструкції, законодавства України та міжнародних стандартів фінансової звітності).

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (частина третя статті 83 ЦПК України).

При цьому Позивач не надав обгрунтованих доказів: документи первинного бухгалтерського обліку (належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував Відповідачу згідно кредитного договору позивач) оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Те що Позивач надав або не надав Відповідачу кредитні кошти і що Відповідач використовував саме їх, позивач не надав доказів (документи первинного бухгалтерського обліку).

Перерахування коштів позичальнику, під час надання кредитного ліміту, здійснюється з офіційного рахунку фінансової установи, який зафіксовано у фінансовому звіті до податкової служби і знову повертаємось до документів первинного бухгалтерського обліку.

Фінансові установи не звільняються від оподаткування. В позовній заяві відсутиі докази, що кредитування Відповідача відбулось шляхом списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦІЇК України).

Якщо кредит був виданий третьою особою то така можливість повинна бути зафіксована в кредитному договорі або укладено угоду про заміну кредитора.

Фінансова установа у кредитному договорі на підставі законодавства зобов`язується

видати кредит особисто або повинні бути підстави по яким кредит було видано іншою особою. Тобто кредитор повинен безготівковим способом перерахувати кошти позичальнику. Таким чином, на мою думку, проходить відмивання коштів отриманих злочинним шляхом невідомими особами, які узаконюються за допомогою суду, так як кошти поступають з іншого джерела та джерело походження коштів установити не можливо. Третя особа, через яку були перераховані кошти, повинна мати ліцензію на переказ безготівкових коштів, так як у кредитному договорі вказано про безготівковий переказ коштів з рахунку кредитора.

Електронний договір на якому немає електронних підписів сторін згідно до законодавства України або написано, що вони є, але на електронному оригіналі їх немає, такі договори та їх умови не можуть бути застосовані до правовідношенням сторін.

Розрахунок заборгованості за договором про видачу і обслуговування пластикових карток та заяву фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії виконано Представником Позивача. Цей розрахунок є носієм особистої інтелектуальної роботи Представника Позивача, а не документом на підтвердження факту отримання коштів Відповідачем й що Відповідач погодився саме на таку процентну ставку, матеріали справи не містять підтверджень.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не мас права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Тягар доведення обгрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на Позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обгрунтованості заперечень Відповідача, оскільки це не позбавляє Позивача його процесуальних обов`язків.

Просить суд не брати до уваги розрахунок заборгованості Відповідача по справі зазначений Позивачем в позовній заяві, так як посилання фінансової установи на ці розрахунки заборгованості за договором, як на підставу задоволення позовних вимог є необгрунтованими, оскільки самі розрахунки є внутрішніми документами установ (створений установою) та не є належним та допустимим доказом по справі. Документів первинного бухгалтерського обліку (належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно яких можна було б встановити суму, яку надав/перерахував Відповідачу кредитор згідно кредитного договору), оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» позивачем до суду надано не було, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості здійснити розрахунок заборгованості, правильність нарахування відсотків Позивачем та перевірити суму заборгованості пред`явлену позивачем та з якого рахунку і на який рахунок були здійснені фінансові операції, та на яких підставах, - кредитний договір, складений відповідно законодавства України, відсутній.

Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг Акціонерного товариства «Універсал Банк» не містить доказів відкриття кредитного рахунку та кредитної

карти, так як згідно класифікатору коду «2620» це особистий рахунок клієнта банку й на ньому не можуть бути розміщені кредитні кошти без відкриття кредитного рахунку, а потім для зручного використання, по заяві клієнта, переказуються на особистий рахунок.

У позовній заяві не вказано номер картки, строк дії та немає доказів отримання банківської кредитної картки.

Враховуючи викладене, вимоги Позивача в частині стягнення заборгованості за процентами задоволенню не підлягають. Надані Позивачем розрахунки заборгованості за простроченим тілом кредиту не є первинним документом.

Жодних інших належних та допустимих доказів того, що Відповідачу кредитором були надані кредитні кошти, що відповідач використовував саме їх, стороною Позивача суду не надано.

Так, Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020, по справі № 278/2177/15-ц визначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Сам по собі складений Позивачем розрахунок заборгованості не може достеменно свідчити про наявність такої заборгованості. Розрахунок заборгованості не є первинним документом, що підтверджує розмір заборгованості, такий документ повністю розраховується кредитором, який може вносити зміни в умовах розрахунку заборгованості самостійно.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 703/3063/18.

З 03.01.2017 року, з введенням в дію змін до Закону № 996 (Документ 1724-VIII, чинний, поточна редакція Редакція від 07.02.2019, підстава - 2473-VIII), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Отже, первинний документ вже не підтверджує здійснення господарської операції, а лише містить відомості про неї. Водночас, як і раніше, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи (глава 2 Положення № 288). Також п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Крім того, згідно з вимогами пункту 138.2 статті 138 цього Кодексу для визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток враховуються витрати, які визнаються на підставі первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та інших документів, встановлених розділом П цього Кодексу, що підтверджують здійснення платником податку витрат.

ч. 5 ст.9 Закону №996 зазначає, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Первинний документ (в господарському праві) - документ, який містить відомості про господарську операцію. Первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку

господарських операцій. Їх мета - зафіксувати факт господарської операції.

Первинні документи можуть бути створені як у письмовій, так і в електронній формі.

Хоча створений в електронному вигляді документ матиме юридичну силу тільки у випадку засвідчення його електронним цифровим підписом. .

Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами навіть за наявності всіх формальних реквізитів.

Зважаючи на те, що первинні документи містять відомості про господарські операції, на підставі законодавства визначається, які документи мають статус первинних, а які не є

первинними:

- Договір: цей вид документа у загальному випадку не є первинним документом, оскільки його укладання не призводить до змін у структурі активів, зобов`язань та капіталу. Підписання договору лише свідчить про наміри здійснити певні дії щодо товарів, робіт чи послуг.

- Рахунок: за загальним правилом цей документ не має статусу первинного, оскільки не містить відомостей про здійснення господарської операції. Проте, Мінфін у своєму листі від 16.02.2017 року № 31-11410-06-5/4339 визначив умови, за яких цей документ може отримати такий статус: рахунок-фактура має статус первинного документа у разі його сплати, що підтверджується відповідними документами (наприклад, банківська виписка або чек).

-Видаткова накладна також є первинним документом. Вона підтверджує передачу матеріалів, сировини, палива, товарів, необоротних активів тощо від продавця до покупця.

- Прибутковий, видатковий касовий ордер є підтвердженням факту оприбуткування або видачі готівки з каси.

- Банківська виписка служить підставою для відображення в бухгалтерському обліку операцій по рахунках двох суб`єктів господарювання у банку (а не між кредитором та позичальником). ,

- В той же час, платіжна інструкція сама по собі первинним документом не є, вона виконує функцію розпорядження працівнику банку здійснити певні операції по поточному рахунку, за наявності достатньої суми коштів на рахунку.

.-І, безперечно, первинним документом є бухгалтерська довідка. Як правило, на підставі цього документа здійснюється виправлення раніше допущених в бухобліку помилок. Окрім того, даний документ може бути використаний для підтвердження операцій, отриманих розрахунковим шляхом, наприклад, розрахунок забезпечень на виплату щорічних відпусток працівників.

Банківська виписка - це копія записів на розрахунковому рахунку в банку, яка одночасно служить також підставою для бухгалтерських записів в обліковій системі. За допомогою банківської виписки можна контролювати стан розрахункового рахунку компанії і бачити рух коштів на певну дату.

Взаємозв`язок первинних документів з фінансовою звітністю.

Як було зазначено вище, первинні документи служать для складання регістрів бухгалтерського обліку (облікових регістрів), які, в свою чергу, є основою для підготовки фінансової звітності. ,

ПОДАТКОВИЙ КОДЕКС УКРАЇНИ (Документ 2755-V1, чинний, поточна редакція - Редакція від 16.03.2024, підстава - 3603-ІХ)

п.197.12. ПКУ. Звільняються від оподаткування операції банків та інших фінансових установ з постачання (продажу, відчуження іншим способом) майна, що передане фізичними особами, а також суб`єктами підприємницької діяльності приватними підприємцями та іншими особами, які не є платниками податку, у заставу, у тому числі

іпотеку, та на яке було звернено стягнення.

Звільняються від оподаткування операції банків та інших фінансових установ з постачання майна, набутого ними у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно. Звільнення від оподаткування стосується тієї частини вартості майна, за якою воно було набуте у власність в рахунок погашення зобов`язань за договором кредиту (позики).

п.197.13. ПКУ. Звільняються від оподаткування операції банків з продажу (передачі) або

придбання зобов`язань за депозитами (вкладами). Усі інші операції банків та інших фінансових установ не звільняються від оподаткування.

Первинний документ у судовій практиці.

Первинні накладні, рахунки, договори, тощо чинні для вирішення судових справ лише, якщо господарська операція була. Якщо операції не було, але наявні первинні документи то вони юридичних наслідків не створюють. Це означає, що їх не можна відображати в обліку.

Підсумовує, банк чи інша фінансова установа веде господарську діяльність (у даному випадку кредитує фізичних осіб) та повинна подавати податковий звіт до ДПС України та сплатити податки, а тому документи первинного бухгалтерського обліку (належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно яких можна було б встановити суму, яку надав/перерахував Відповідачу згідно кредитного договору кредитор) оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є обов`язковою умовою для відображення в обліку. п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. А тому підтвердженням, що кредитні кошти було надано Відповідачу, саме із розрахункового рахунку кредитора, зафіксованого у податковому звіті до ДПС України є первинні документи, які показують рух коштів з рахунку кредитора на рахунок позичальника і на яких підставах була виконана операція. А тільки потім виписку з рахунку позичальника можна враховувати як заборгованість. А інакше виписка з рахунку показує тільки рух власних коштів клієнта банка та набуває статус первинного документа коли, наприклад, з рахунку клієнта банка клієнтом було сплачено за комунальні послуги, то виписка з рахунку є підтвердженням перерахування коштів та має юридичну силу саме перед комунальним підприємством, як доказ оплати за послуги комунального підприємства.

За змістом ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною І ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом ч.ч. 2, 4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або 'судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обгрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від

13.01.2021 у справі № 264/949/19 (провадження № 61-16692св19) вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, суд повинен врахувати як вимоги ч. 1 ст. 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Правові висновки, наведені, зокрема, в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168 св 21) за змістом яких: «Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі».

Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц дійшов наступних висновків: «Доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України від 16.07.1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 333/5483/20 (провадження №61-19321св21): «Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі».

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі №393/126/20 зазначив, що згідно зі статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обгрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту, є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).

Термін «паспорт споживчого кредиту» вживається у Законі України «Про споживче кредитування» лише в розділі П «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ПІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обгрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин). З огляду на ці норми закону паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими фінансова установа зобов`язана його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження заявлених вимог Позивач не надав до суду доказів на які саме умови погодився Відповідач згідно до «Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «монобанк» розміщеного на веб-сайту фінансової установи, з яких можна було б зрозуміти чи саме ті правила були на сайті і як часто вони змінювались та чи є електронний підпис Відповідача на банківських документах, чи є докази цілісності документів з електронним підписом, яка саме процентна ставка була зафіксована, Позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини з підстав, викладених в позовній заяві. Крім того, роздруківка із сайту Позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (фінансової установи), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-1бцс15) і не доведено позивачем при розгляді вказаної справи.

Аналогічна позиція у Постанові Верховного Суду № 156/268/21 від 03.08.2022 провадження № 61-17186 св 21: «матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними,

підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування».

Постанова Верховного Суду № 342/180/17 від 03 липня 2019 року також вказує: «Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору».

Позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини з підстав, викладених в позовній заяві.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61- 22778св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-741 6св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування.

Щодо електронного підпису.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ст. 207 ЦК України).

Зокрема, електронний підпис - це дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних.

Електронний підпис - це спосіб ідентифікації особи, яка підписує документ.

Закон України «Про електронну комерцію» регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів. Дія цього Закону не поширюється на правочини, якщо: однією із сторін є фізична особа, яка не зареєстрована як фізична особа - підприємець та реалізує або пропонує до реалізації товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, крім

випадків, коли сторони прямо домовилися про застосування положень цього Закону до

правочину (ст. 1 Закону).

При цьому, електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних

прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину (ст. 3 Закону).

Отже, даний закон регулює комерційні відносини, які виникають між суб`єктами господарювання, які здійснюють діяльність з метою отримання прибутку, і жодним чином

не регулюють відносини, які виникають між юридичною особою, яка займається підприємницькою діяльністю (у даному випадку - надає послуги з кредитування) і фізичною особою, не підприємцем, у сфері кредитування.

Частиною другою статті 100 ЦПК України визначено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (частина перша статті 83 ЦИК України).

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (частина третя статті 100 ЦІТК України).

В разі подання копії (паперової копії) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або

суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ

не береться судом до уваги (частина п`ята статті 100 ЦІТК України).

Статтею 1 Закону № 851 визначено, що обов`язковий реквізит електронного документа -обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку її не матиме юридичної сили.

Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частина друга ст. 6 Закону № 851).

Згідно з ст. 7 Закону № 851 оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України від 05 жовтня 2017 року № 2155-VIII «Про електронні довірчі послуги».

Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та

справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.

Згідно за статтею 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа може проводитися шляхом

перевірки електронного цифрового підпису.

Разом з тим, ст. 8 Закону № 851 передбачено, що електронний документ не може бути

застосовано як оригінал:

2) документа, який відповідно до законодавства може бути створений лише в одному оригінальному примірнику, крім випадків існування централізованого сховища оригіналів

електронних документів;

3) в інших випадках, передбачених законом.

Оригіналом будь-якого електронного документа, вважається електронний примірник такого документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису. Роздрукований електронний примірник такого документа в паперовому вигляді не вважається оригіналом.

Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України.

Загальні положення:

1.Це Положення розроблено відповідно до Законів України «Про Національний банк

України», «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» і визначає організаційно-методологічні умови застосування електронного підпису (далі - ЕП) та електронної печатки в банківській системі України під час створення, оброблення та зберігання електронних документів.

4. Дія цього Положення поширюється на суб`єктів електронної взаємодії.

5. ЕП є обов`язковим реквізитом електронного документа.

6. Норми цього Положення щодо використання ЕП ніяким чином не можуть тлумачитись як такі, що будь-яким чином обмежують права суб`єктів електронної взаємодії вчиняти правочини в усній формі чи у вигляді паперових документів (змінювати, доповнювати або припиняти дію електронних документів паперовими документами чи в іншій не забороненій законодавством України формі і навпаки).

8. Підписувач, який створює електронний документ з ЕП, цим самим засвідчує, що ознайомився з усім текстом документа, повністю зрозумів його зміст, не має заперечень до тексту документа (або його заперечення внесені як окремий реквізит документа) і свідомо застосовував свій ЕП у контексті, передбаченому документом (підписав, затвердив, погодив, завізував, засвідчив, ознайомився).

9. ЕП створюються у послідовності, визначеній застосованою технологією оброблення інформації, якщо електронний документ підписується двома або більше посадовими особами суб`єкта електронної взаємодії чи представниками двох або більше суб`єктів електронної взаємодії. Технологія оброблення інформації розробляється з урахуванням законодавства України.

11. ЕП має юридичну силу незалежно від технологій, що застосовуються для створення ЕП, якщо відповідає таким умовам:

1) електронні дані, що використовуються для створення ЕП, є унікальними та однозначно пов`язані із підписувачем і не пов`язані з жодною іншою особою;

2) ЕП дає змогу однозначно ідентифікувати підписувача;

3) технологія застосування ЕЛ забезпечує підписувачу під час підписування контроль електронних даних, які підписуються, та електронних даних, які використовуються для створення КІ;

13. У банківській системі України застосовуються:

1) кваліфікований ЕП;

2) удосконалений ЕП;

3) ЕП Національного банку;

4) простий ЕП;

5) кваліфікована електронна печатка;

6) удосконалена електронна печатка.

14. Використання удосконаленого ЕП, удосконаленої електронної печатки та простого ЕП здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим ЕП) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

Договір має містити умови та порядок (процедуру) визнання суб`єктами електронної взаємодії правочинів у вигляді електронних документів із використанням удосконаленого ЕП, удосконаленої електронної печатки або простого ЕП відповідно.

Договір має також містити умови щодо розподілу ризиків збитків, що можуть бути заподіяні підписувачам і третім особам у разі використання удосконаленого ЕП або удосконаленої електронної печатки відповідно.

29. Фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, має право використовувати простий ЕП у разі дотримання таких вимог:

2) використання простого ЕП здійснюється на підставі договору відповідно до вимог пункту 14 розділу П цього Положення.

30. Простий ЕП має забезпечувати однозначну ідентифікацію особи підписувача.

31. Доведення цілісності електронних даних із створеним простим ЕП може забезпечуватися засобами інформаційної системи, у якій здійснюється створення, оброблення, зберігання електронних документів.

32. Банк забезпечує доведення цілісності, достовірності та авторства електронного документа із створеним простим ЕП.

Банк у разі недотримання зазначеної вимоги несе відповідальність за шкоду, заподіяну фізичній особі, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності.

Електронний договір на якому немає електронних підписів сторін згідно до законодавства України або написано, що вони є, але на електронному оригіналі їх немає, такі договори та їх умови не можуть бути застосовані до правовідношенням сторін. Електронний договір на якому немає електронних підписів сторін згідно до законодавства України або написано, що вони є, але на електронному оригіналі їх немає, такі договори та їх умови не можуть бути застосовані до правовідношенням сторін.

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно з п. 22 ч. І ст. І цього Закону «споживач - фізична особа, яка набуває, замовляє,

використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов язків найманого працівника». ,

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року М239/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від

таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі Мо1-12/2013

зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

На підставі викладеного , представник відподовідача просить відмовити у позовних вимогах так, як неможливо визначити яку саме суму надав/перерахував кредитор Відповідачу та чи дійсно такий факт мав місце, також на яку процентну ставку погодився Відповідач та не доведено те що банк надав кошти за умови повернення (а.с.73-81).

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року за клопотанням представника відповідача у позивача витребувані докази (а.с. 83-84, 85).

08 квітня 2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив , зміст якого дублює доводи позову (а.с.89-96,136-143).

10 квітня 2025 року до суду від позивача надійшла заява про надання доказів та надані докази - інформація про рух коштів по картці від 05.04.2025 р. за період з 21 травня 2019 р. по 01.12.2023 р., довідка про наявність рахунку клієнта ОСОБА_1 від 05.04.2025 р, довідка про розмір встановленого кредитного ліміту , детальна виписка про рух коштів по картці за до7говором № б/ від 2018 р. за період з 25.08.2019 року по 01.12.2023 року, вимоги про сплату боргу , завірена копія умов та правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових рахунків, загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) (а.с.97-103, 104-116,118,119-125, 129-135 , 144-156,157,158, 159-161,162-180 )

В судове засідання 29 травня 2025 року представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином , у позові просив розглядати справу за відсутності представника.

В судове засідання 29 травня 2025 року відповідач та представник відповідача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають не задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно позову 06 липня 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Позивачем надані докази, що підтверджують факт укладення Договору про надання банківських послуг від 06.07.2018 року, а саме: копія Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг; Витяг з Умови і правила обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank; Витяг з Тарифів за карткою Monobank (а.с.15-27,28-32), а також розрахунок заборгованості за договором № б/н від 06.07.2018 р. за період з 21.05.2019 р. по 03.10.2024 р. у сумі 52 247, 88 грн. (а.с.6-13) .

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 р. зобов`язано позивача надати до суду докази:

1. Оригінали або належним чином засвідчені копії документів первинного бухгалтерського обліку (належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував Відповідачу згідно кредитного договору кредитор), оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

2. Документи, які підтверджують перерахування безготівково кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), відкритого в АТ «Універсал Банк» для подальшого використання його за цільовим призначенням.

3. Відомості про наявність коштів на картковому рахунку по картці, які не являються кредитними коштами, а належали відповідачеві ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 06.07.2018 р. по 23.12.2024 р.

4. Документальне підтвердження погоджених умов кредитування (погодження процентної ставки, суми кредиту, нарахувань, комісії, паспорту споживчого кредиту).

5.Підписаний власноруч ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) документ «Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів "Монобанк".

6. Докази часткового виконання позичальником обов`язку з повернення кредиту, процентів із вказівкою на дати здійснення платежів (первісні бухгалтерські документи).

На виконання ухвали суду позивачем надано тільки документи: інформація про рух коштів по картці від 05.04.2025 р. за період з 21 травня 2019 р. по 01.12.2023 р., довідка про наявність рахунку клієнта ОСОБА_1 від 05.04.2025 р, довідка про розмір встановленого кредитного ліміту , детальна виписка про рух коштів по картці за до7говором № б/ від 2018 р. за період з 25.08.2019 року по 01.12.2023 року, вимоги про сплату боргу , завірена копія умов та правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових рахунків, загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) (а.с.97-103, 104-116,118,119-125, 129-135 , 144-156,157,158, 159-161,162-180 )

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі №393/126/20 зазначив, що згідно зі статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обгрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту, є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).

Термін «паспорт споживчого кредиту» вживається у Законі України «Про споживче кредитування» лише в розділі П «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ПІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обгрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин). З огляду на ці норми закону паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими фінансова установа зобов`язана його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження заявлених вимог Позивач не надав до суду доказів на які саме умови погодився Відповідач згідно до «Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «монобанк» розміщеного на веб-сайту фінансової установи, з яких можна було б зрозуміти чи саме ті правила були на сайті і як часто вони змінювались та чи є електронний підпис Відповідача на банківських документах, чи є докази цілісності документів з електронним підписом, яка саме процентна ставка була зафіксована, Позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини з підстав, викладених в позовній заяві. Крім того, роздруківка із сайту Позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (фінансової установи), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-1бцс15) і не доведено позивачем при розгляді вказаної справи.

Аналогічна позиція у Постанові Верховного Суду № 156/268/21 від 03.08.2022 провадження № 61-17186 св 21: «матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування».

Постанова Верховного Суду № 342/180/17 від 03 липня 2019 року також вказує: «Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору».

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61- 22778св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-741 6св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування.

Суд приходить до висновку, що позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини з підстав, викладених в позовній заяві.

Додані до позову докази копія Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг; Витяг з Умови і правила обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank; Витяг з Тарифів за карткою Monobank, виходячи з норм Цивільного Кодексу України та правових позиції Верховного Суду не є доказами укладення кредитного договору з обов`язком сплати процентів за користування кредитом (а.с.15-27,28-32).

Крім того , суд вважає необгрунтованим посилання позивача на відеоверифікацію працівником банку дистанційно , дію шерінгу на точці дістанційно та селфі клієнта, спрощену процедуру через УБКІ, селфі клвєнта та селфі клієнта з паспортом, проведення таких дій відносно відповідача не підтверджено доказами та ,як зазначає позивач у позові, діють з травня 2020 року , а договір,як зазначає позивач, з відповідачем укладений 06.07.2018 року .

Крім того, надані до позову та до заяви про надання доказів докази не містять доказів , що підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував Відповідачу згідно кредитного договору позивач)

Наданий позивачем рух по картці ОСОБА_1 № НОМЕР_3 не підтверджує факту надання відповідачу кредитних коштів та використання відповідачем кредитних коштів (а.с.104-116).

Суд зазначає, що позивачем не додано доказів перерахування коштів позичальнику, під час надання кредитного ліміту та що кредитування відповідача відбулось шляхом списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦІЇК України).

Якщо кредит був виданий третьою особою то така можливість повинна бути зафіксована в кредитному договорі або укладено угоду про заміну кредитора.

Фінансова установа у кредитному договорі на підставі законодавства зобов`язується

видати кредит особисто або повинні бути підстави по яким кредит було видано іншою особою. Тобто кредитор повинен безготівковим способом перерахувати кошти позичальнику.

Розрахунок заборгованості за договором про видачу і обслуговування пластикових карток та заяву фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії виконано представником позивача, не є документом на підтвердження факту отримання коштів відповідачем й що відповідач погодився саме на таку процентну ставку, матеріали справи не містять підтверджень.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не мас права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Тягар доведення обгрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на Позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обгрунтованості заперечень Відповідача, оскільки це не позбавляє Позивача його процесуальних обов`язків.

Суд не бере до уваги розрахунок заборгованості Відповідача по справі зазначений Позивачем в позовній заяві, так як посилання фінансової установи на ці розрахунки заборгованості за договором, як на підставу задоволення позовних вимог є необгрунтованими, оскільки самі розрахунки є внутрішніми документами установ (створений установою) та не є належним та допустимим доказом по справі. Документів первинного бухгалтерського обліку (належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно яких можна було б встановити суму, яку надав/перерахував відповідачу кредитор згідно кредитного договору), оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» позивачем до суду надано не було, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості здійснити розрахунок заборгованості, правильність нарахування відсотків позивачем та перевірити суму заборгованості пред`явлену позивачем та з якого рахунку і на який рахунок були здійснені фінансові операції, та на яких підставах, - кредитний договір, складений відповідно законодавства України, відсутній.

Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг Акціонерного товариства «Універсал Банк» не містить доказів відкриття кредитного рахунку та кредитної

Карти.

Крім того , у позові заяві та доданих документах до нього не вказано номер картки, строк дії та немає доказів отримання банківської кредитної картки.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за процентами задоволенню не підлягають.

Жодних інших належних та допустимих доказів того, що відповідачу кредитором були надані кредитні кошти, що відповідач використовував саме їх, стороною Позивача суду не надано.

Суд також зазначає , що наданий позивачем рух коштів по картці жодним чином не підтверджує використання кредитних коштів відповідачем , містить отримання коштів від інших фізичних та юридичних осіб (а.с.104-116).

Так, Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020, по справі № 278/2177/15-ц визначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Суд зазначає, що сам по собі складений позивачем розрахунок заборгованості не може достеменно свідчити про наявність такої заборгованості. Розрахунок заборгованості не є первинним документом, що підтверджує розмір заборгованості, такий документ повністю розраховується кредитором, який може вносити зміни в умовах розрахунку заборгованості самостійно.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 703/3063/18.

Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту позивач встановив суму кредитного ліміту з 13.12.2019 року у розмірі 45 000 грн. (а.с.118).

Але ця довідка спростовується тим , що згідно руху по картці кредитний ліміт підвищено 13.12.2019 р. до 23 000 грн. (а.с.115 зворот.сторона ).Жодних доказів тому , що позивачем встановлювалася сума кредитного ліміту в розмірі 45 000 грн. та що саме у цьому розмірі відповідач користувалася грошовими коштами , рух по картці відповідача не містить.

З урахуванням того , що між позивачем та відповідачем не укладався кредитний договір з обов`язком сплати процентів за користування кредитом , то поверненню позивачу підлягала би сума грошових коштів 23 000 грн.

Але за період з 21.05.1019 року по 01.12.2023 року позивачем було списано з рахунку відповідача відсотків в загальній сумі 55 034,81 грн. , а саме : 2019 рік 4 470,63 грн.,2020 рік 14 072,78 грн., 2021 рік 14 239, 25 грн., 2022 рік 12 011,68 грн., 2023 рік- 10 240,47 грн.(а.с.104).

Тому , суд приходить до висновку , що у відповідача відсутня заборгованість за наданими позивачем коштами у розмірі 52 247, 88 грн.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку (додається) кредитний ліміт Боржника складає 16 500,00грн., баланс складає - (мінус) 3508,19грн., тобто заборгованість складає 20008,19 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 16 500.00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 3 508,19 грн.

В силу ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 15, 81, 133, 137, 141, 223, 247 ч.2, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 612, 1048, 1049, 1054, 1082 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 02 червня 2025 року.

Суддя І.В. Корнєєва