27.05.2025 Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/4574/25
Провадження № 2/644/3145/25
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

27 травня 2025 року.

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі судді Маркосян М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ;

Позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Харкова з позовом, в якому заявлено вимогу про визнання за ним права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (колишній 45).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на законних підставах набув право власності на зазначене нерухоме майно, намагався зареєструвати право власності, в зв`язку із чим 02.04.2025 звернувся із письмовою заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою проведення реєстрації речових прав на нерухоме майно та 08.04.2025 отримав відмову в проведенні реєстраційних дій №78269434, оскільки: не було отримано документи із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01.01.2013. Але надати такі документи реєстратору не є можливим, оскільки станом на сьогоднішній день відсутній доступ до архівних документів, які зберігалися в КП «Дворічанське бюро технічної інвентаризації», оскільки територія знаходиться під постійними обстрілами та бомбардуваннями, а саме приміщення, в якому зберігалися документи, пошкоджене.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України - до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем не надано до суду документу, який підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п. 2 ч. 1ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» на підтвердження оцінки проведеної оцінки майна складається звіт (акт прооцінку майна). Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна- це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

До матеріалів справи надано довідку про найбільш вірогідну ціну нерухомого майна, яка хоч і не є звітом про оцінку майна, але вироблена суб`єктом оціночної діяльності та містить відомості про можливу вартість майна, право власності на яке просить визнати позивач. З урахуванням предмету та підстав позову, суд приймає зазначену довідку «про найбільш вірогідну ціну продажу нерухомого майна» як таку, що може бути використана з метою визначення суми судового збору у справі.

Позивач зазначив, що його звільнено від сплати судового збору згідно з п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені ЗУ від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року зроблено правовий висновок, згідно якого учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Даний правовий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у зв`язку із передачею Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду справи на її розгляд для розв`язання виключної правової проблеми щодо застосування норми п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», у зв`язку із незгодою з попередніми висновками як Великої Палати, так касаційних палат, у яких стверджувалось про те, що учасники бойових дій безперечно звільняються від сплати судового збору у будь-якій справі.

Оскільки спір у цій справі винник не з розгляду питання щодо соціального захисту позивача, як учасника бойових дій, тому позивача не може бути звільнено від сплати судового збору.

Тому, суд приходить до висновку про відсутність умов, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» для звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, який подається фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 гривень.

Отже позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 1211,20 грн.

Реквізити для сплати судового збору зазначені на офіційному веб-сайті суду за посиланням https://og.hr.court.gov.ua/sud2029/gromadyanam/sudzbir/. Також позивач має змогу скористатись електронним сервісом для сплати судового збору на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статями175,177,185 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Марина МАРКОСЯН