Справа № 296/9574/24
У Х В А Л А

(повний текст)

"14" квітня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючої судді - Петровської М.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Дзюман О.І.,

представника позивачки - адвоката Паруль Ю.О.,

представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Дороніна А.О.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі в режимі відеоконференції клопотання представника позивачки про призначення судово-медичної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Брох Алла Анатоліївна про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом та договору дарування недійсними, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом №3109 від 21 грудня 2023 року, що видано приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Брох А.А. спадкоємцю ОСОБА_2 та скасувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно: 1/2 будинку АДРЕСА_1 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом №3107 від 21 грудня 2023 року, що видано приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Брох А.А. спадкоємцю ОСОБА_1 та скасувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно: 1/2 будинку АДРЕСА_1 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним договір дарування частини будинку АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (дарувальниця) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 12 лютого 2024 року на 1/4 будинку 43-а (сорок три літера «А»), що розташований по АДРЕСА_1 ;

- визнати за позивачем ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину спадкового майна, яке належало її батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: 1/3 будинку АДРЕСА_1 ;

- визнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину спадкового майна, яке належало її чоловікові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: 1/3 будинку АДРЕСА_1 ;

- визнати за відповідачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину спадкового майна, яке належало її батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: 1/3 будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 27 листопада 2024 року у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Паруль Ю.О. заявила клопотання про призначення судово-медичної експертизи, на вирішення якої просила поставити наступні питання: якими захворюваннями страждала гр. ОСОБА_4 станом на 2023 рік?; якими захворюваннями страждала гр. ОСОБА_4 на момент оформлення МСЕК станом на 2024 рік та який їх перебіг був у 2023 році та 2024?

В обгрунтування клопотання зазначила, що 17 квітня 2018 року ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого заповів своє майно дочці - ОСОБА_1 та колишній дружині - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. 22 лютого 2024 року відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертною комісією серії 12 ААГ №632756 позивачеві присвоєно третю групу інвалідності. Однак, захворювання, що стали підставою для отримання інвалідності були наявні у позивача станом на момент виникнення права на спадкування, тобто 16 квітня 2023 року. Враховуючи бюрократичну процедуру отримання групи інвалідності, її засвідчили лише 22 лютого 2024 року. На момент смерті свого батька позивач була непрацездатною особою. Непрацездатність спадкоємця для отримання обов`язкової частки у спадщині на підставі ст.1241 ЦК України повинна бути доведена в момент відкриття спадщини. Вказана обставина може бути підтверджена одним єдиним та належним доказом - висновком судово-медичної експертизи.

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Доронін А.О. та відповідачі в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання. Адвокат Доронін А.О. зазначив, що задоволення клопотання призведе до затягування розгляду справи. Також, матеріали спадкової справи містять заяву ОСОБА_4 за 2023 рік, в якій вона самостійно повідомляє, що не має інвалідності.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Брох Алла Анатоліївна в підготовче судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не відомі. Її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вирішуючи клопотання представника позивача про призначення судово-медичної експертизи, суд зазначає наступне.

Згідно ст.103 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 632756 є особою з третьою групою інвалідності з 11 січня 2024 року (т.1, а.с.33).

У відповідності до п.3 та п.8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 (далі - Положення, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

Вказаним Положенням чітко визначено порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями. Дата встановлення інвалідності особі, а відтак встановлення факту непрацездатності особи, не може бути змінена внаслідок проведення судово-медичної експертизи, а тому відсутні підстави для її проведення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивачки Паруль Ю.О. про призначення судово-медичної експертизи.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 263, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивачки - адвоката Паруль Юлії Олегівни про призначення судово-медичної експертизи у цивільній справі № 296/9574/24, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 18.04.2025.

Суддя М. В. Петровська