Провадження № 2-др/727/28/25
13 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого - судді: Одовічен Я.В.
За участю секретаря: Гелка А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_3 Кривич М.О. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Містосервіс» про відшкодування матеріальної шкоди, -
У поданій заяві посилався на те, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Містосервіс» про відшкодування матеріальної шкоди.
Рішенням суду від 12.03.2025 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Містосервіс» на користь ОСОБА_3 завдану майнову шкоду у розмірі 9578 грн. 00 коп.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 відмовлено.

Вказував, що у судовому рішенні питання про стягнення судових витрат по справі в частині стягнення витрат на правову допомогу не вирішувалося.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

08.05.2025 року до суду надійшла заява представника позивача Зінченко Е.І. про ухвалення додаткового рішення у справі №727/11650/25.

Посилалась на те, що у судовому рішенні питання про стягнення судових витрат по справі в частині стягнення витрат на правову допомогу не вирішувалося. Тому просить стягнути з КП «Містосервіс» витрати на правничу допомогу у розмірі 20000 гривень.

Представник позивача, у судове засідання не з`явилася. Звернулася до суду із заявою, в якій просила розгляд справи провести в її відсутності. Заяву про ухвалення додаткового рішення просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві про ухвалення додаткового рішення просив розгляд справи провести у їх відсутності.

Представника відповідача КП «Містосервіс» у судове засідання не з`явилася. Подала заперечення на заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення. У запереченнях представник просила відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №727/11650/24 в тій частині, яка прямо чи опосередковано може вплинути на інтереси КП «»Містосервіс. У поданому запереченні просила розгляд заяви провести в її відсутності.

Крім того, представником 09.05.2025 року подано заперечення на заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення. Вказувала, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.03.2025 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено частково. Вважає, що оскільки у судовому рішенні не вирішувалося питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, то суд залишив без задоволення, фактично відмовивши у її задоволенні. У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 Кривич М.О. про ухвалення додаткового рішення просила відмовити.

Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення просила провести у відсутності представника КП «Містосервіс».

Відповідно до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у справі слід ухвалити додаткове рішення з огляду на наступне.

Як було встановлено судом, рішенням суду від 12.03.2025 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Містосервіс» на користь ОСОБА_3 завдану майнову шкоду у розмірі 9578 грн. 00 коп. та понесені витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 8178 грн. 62 коп., а також судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 відмовлено (а.с.173-178).

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частина перша статті 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З огляду на статтю 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04).

Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача ОСОБА_1 Чепишко Д.В. на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: ордер на надання правничої (правової) допомоги №б/н від 16.12.2024 року, відповідно до якого адвокат Чепишко Д.В. надає правову допомогу ОСОБА_1 (а.с.65), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Чепишко Д.В. (а.с.66), договір про надання правничої допомоги від 05.01.2024 року, укладеного між адвокатом Чепишко Д.В. та ОСОБА_1 (а.с.158-162); відомості про вартість гонорару від 16.12.2024 року (а.с.163)4 акт прийому-передачі наданих послуг (а.с.164).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Дудковської М.Г. вказано, що у зв`язку із розглядом вказаної справи, остання очікує понести витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 гривень.

Пунктом 3.1 договору про надання правничої допомоги від 05.01.2024 року передбачено, що за надані адвокатом послуги клієнт сплачує гонорар у сумі та в порядку, визначеному додатками та/або актами прийому-передачі наданих послуг.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 05.03.2025 року адвокатом Чепишко Д.В. надав, а клієнт ОСОБА_1 прийняла правничі послуги у виді: зустріч з клієнтом ,надання усних консультацій, складання договору про надання правової допомоги, клопотання про ознайомлення із матеріалами справи кількість витраченого часу 1 година; ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та складання відзиву на позов (формування правової позиції, аналіз релевантної судової практики, оформлення позову і додатків до нього) кількість витраченого часу 3 години; участь у судових засіданнях.

Пунктом 3 вказаного акту передбачено, що загальна сума наданих адвокатом послуг (гонорару) станом на дату складання цього акту складає 8000 гривень.

Представником позивача ОСОБА_3 Кривич М.О. на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: ордер на надання правничої допомоги №71/265 від 29.07.2024 року, відповідно до якого адвокат Кривич М.О. надає правову допомогу ОСОБА_3 (а.с.27), угоду про надання правничої допомоги №71/265 від 29.07.2024 року, укладеної між адвокатом Кривич М.О. та ОСОБА_3 (а.с.167).

Пунктом 4.1 угоди №71/265 від 29.07.2024 року передбачено, що розмір винагороди за надану адвокатську (юридичну) допомогу визначається за домовленістю сторін та складає 20250 гривень, що еквівалентно 450 євро за комерційним банківським курсом на день укладення цієї угоди.

Як вбачається з наданої представником позивача довідки, ОСОБА_3 29.07.2024 року внесено гонорар за правові послуги, передбачені угодою №71/265 від 29.07.2024 року, в сумі 20000 гривень.

Розмір гонорару визначався із розрахунку 2000 гривень за 1 процесуальну годину, з яких 5 годин витрачається на консультування, відправлення відповідних запитів та отримання необхідних для підготовки позовної заяви документів, підготовку та подання адвокатом позовної заяви, та 5 годин на участь адвоката в судовому процесі (а.с.166).

Заперечень від позивача або його представника на клопотання представника відповідача ОСОБА_1 Чепишко Д.В. про стягнення витрат на правову допомогу до суду не надходило.

09.05.2025 року від представника відповідача КП «Містосервіс» надійшло заперечення на заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У судовому засіданні 01.05.2025 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 просила витрати на правову допомогу відповідача ОСОБА_1 в рівних частках, по 4000 гривень стягнути з позивача та відповідача КП «Містосервіс».

При цьому, суд зазначає, що пунктом 2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Рішенням суду від 12.03.2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 відмовлено. Тобто, витрати на правову допомогу, які понесла відповідач ОСОБА_1 підлягають стягненню лише з позивача.

Даючи оцінку зазначеним вище аргументам, наведеним у запереченнях, суд враховує їх з огляду на складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, ціну позову та її значення для сторін, тривалість судового розгляду, обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу, заявлені представником позивача, є неспіввмірним та підлягають зменшенню, витрати на правничу допомогу, понесені позивачем до 8000 гривень.

Також, зважаючи на те, що від позивача або його представника клопотань про зменшення розміру понесених відповідачем ОСОБА_4 витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 144, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 гривень.

Стягнути з Комунального підприємства «Містосервіс» () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Одовічен Я.В.