К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року місто Київ

справа № 376/3250/24

апеляційне провадження № 22-ц/824/9353/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Сквирського районного суду Київської області у складі судді Ловінської С.С. від 19 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Позов мотивовано тим, що сторони у період з 21 січня 2015 року по 4 лютого 2021 року перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі судового наказу Сквирського районного суду Київської області від 3 червня 2020 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 з усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 3 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

З 14 квітня 2022 року ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (до укладення шлюбу прізвище " ОСОБА_6 ") та в них є спільна

дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також в дружини є двоє дітей від попередніх відносин, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько малолітньої ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а батько малолітньої ОСОБА_9 позбавлений батьківських прав на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2024 року у справі № 357/2437/24.

Дружина ОСОБА_5 не працює, у зв`язку з тим, що багато часу приділяє трьом малолітнім дітям. Він проходить службу в Національній поліції України та його поодинокі відпустки з лінії фронту не дозволяють дружині повноцінно працювати, а відтак вони всі знаходяться на його повному фінансовому утриманні.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, до 1/6 частини з усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення і до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 19 лютого 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів значно погіршився його матеріальний стан.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції, встановивши обставини зміни сімейного стану ОСОБА_1 після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, не надав таким обставинам жодного правового значення.

Судом не враховано, що згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного в постановах від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 та від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23, зміна сімейного стану є самостійною підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів.

Вказує, що окрім утримання дружини та дітей, він несе інші витрати, що впливають на його матеріальний стан, а саме його сім`я є внутрішньо переміщеними особами і у зв`язку з цим він орендує будинок в м. Біла Церква, орендна плата якого складає 12 000 грн на місяць; сплачує комунальні послуги; на його утриманні перебуває непрацездатний батько - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зауважує, що докази оренди будинку та сплати комунальних послуг не досліджувалися судом першої інстанції,

оскільки позовна заява подана 20 вересня 2024 року, а договір оренди укладено 15 січня 2025 року.

Зазначає, що відповідачка не займається вихованням та утриманням їх спільного сина ОСОБА_4 , оскільки останній проживає у бабусі з дідусем, а відповідачка проживає окремо від них. Крім того, суд першої інстанції не встановив обставин щодо матеріального та сімейного стану відповідачки.

Також, як на підставу скасування рішення суду вказує, що при видачі судового наказу про стягнення аліментів не було встановлено обставин щодо його матеріального та сімейного стану, стану здоров`я.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає про безпідставність її доводів, а тому рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 лютого 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року повернуто представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 додані до апеляційної скарги письмові докази та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

У період з 21 січня 2015 року по 4 лютого 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Сквирського районного суду Київської області від 3 червня 2020 року у справі № 2-н/376/41/2020 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 (після укладення шлюбу 26 квітня 2024 року прізвище " ОСОБА_3 ") аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 3 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 7 липня 2020 року відкрито виконавче провадження на примусове виконання судового наказу Сквирського районного суду Київської області від 3 червня 2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_7 , в свідоцтві про народження якої батьком записаний ОСОБА_1 (позивач у справі).

14 квітня 2022 року ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_13 (після реєстрації шлюбу прізвище дружини " ОСОБА_14 "), яка має двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки № 150 Полку поліції особливого призначення "КОРД" (стрілецький) ГУ в Київській області від 15 серпня 2024 року, ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України, з 13 червня 2024 року працює поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення "Корпус оперативно-раптової дії" (стрілецький).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. (частина 1 статті 192 СК України).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки в нього та ОСОБА_5 народилася донька, на його утриманні також перебуває не працююча дружина та її двоє малолітніх дітей від попередніх відносин.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила відповідний позов.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилася в іншому шлюбі, а також дружину, яка не працює та її двох малолітніх дітей, без доведення обставин погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Так, позивач не доводив як саме погіршився його матеріальний стан у зв`язку із зміною сімейного стану.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 3 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, від 3 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 та від 22 липня 2024 року у справі № 688/4308/23.

При цьому, слід зазначити і те, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

З огляду на викладене колегія суддів відхиляє та вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що судом не надано правового аналізу обставинам зміни сімейного стану позивача, які наведені в позовній заяві. Більш того, такі доводи скаржника зводяться лише до

незгоди з наданою судом оцінкою наявним у справі доказам, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 та від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23 колегія суддів відхиляє, оскільки ці висновки зроблені за інших фактичних обставин, так як у кожній конкретній справі суд з`ясовує наявність підстав, передбачених статтею 192 СК України для зменшення розміру аліментів. А відтак висновок суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог не суперечить висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, на які посилається позивач в апеляційній скарзі.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що він несе інші витрати, які впливають на його матеріальний стан, а саме перебування на його утриманні непрацездатного батька, а також те, що його сім`я є внутрішньо переміщеними особами і зв`язку з цим він вимушений орендувати житло для проживання, сплачувати житлово-комунальні послуги не заслуговують на увагу судової колегії, оскільки такі обставини не були предметом розгляду в суді першої інстанції, що підтверджується змістом позовної заяви. Крім цього, скаржник сам наголошує в апеляційній скарзі на те, що докази, які підтверджують витрати на оренду та утримання житла не досліджувалися судом, оскільки з позовом він звернувся у вересні 2024 року, а договір оренди будинку укладено 15 січня 2025 року.

Відповідно до частини 6 статті 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються до уваги і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року на підставі частини 8 статті 43, частини 3 статті 367 ЦПК України скаржнику повернуто долучені ним до апеляційної скарги докази на підтвердження обставин того, що сім`я позивача є внутрішньо переміщеними особами і у зв`язку з цим він змушений орендувати житло, сплачувати за таке житло, перебування на його утриманні непрацездатного батька.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не встановив обставин щодо матеріального та сімейного стану відповідачки та те, що остання не проживає разом з сином ОСОБА_4 , не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки за приписами статті 192 СК України при вирішенні спору про зменшення розміру аліментів суд з`ясовує обставини про сімейний та майновий стан лише відносно платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що при постановленні судового наказу про стягнення аліментів не встановлено обставин про матеріальний та сімейний стан, а також про стан здоров`я платника аліментів, не заслуговують на увагу судової колегії, оскільки не спростовують висновку суду першої інстанції про недоведеність підстав для зменшення розміру аліментів.

Інших доводів апеляційна скарга не містить, а наведені в ній аргументи фактично за своїм змістом є доводами позовної заяви, яким в оскаржуваному рішенні надано належну правову оцінку.

За вказаних обставин та наведених положень закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не надав суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, згідно яких наявні підстави для зменшення розміру аліментів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: