ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

справа 766/513/23

провадження 22ц/819/303/25

28 травня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя доповідач),

судді : Базіль Л.В. ,

Приходько Л.А.,

секретар: Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Харченком Дмитром Миколайовичем, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2025 року, постановлене під головуванням судді Єпішина Ю.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

В червні 2023року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Харченко Дмитро Миколайович, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від імені якої діє матір неповнолітньої ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , який є батьком позивача. Після смерті батька відкрилася спадщина, яку прийняли рідні діти померлого, які є відповідачами у справі. Позивач не встиг своєчасно прийняти спадщину у визначений законом шестимісячний строк, але стверджував, що зазначений строк пропущений ним з поважних причин.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 лютого 2022року у зв`язку з військовою агресією рф на території України був введений воєнний стан. Від початку російського вторгнення в Україну територія Херсонської області була окупована. 11 листопада 2022 року місто Херсон було деокуповано, але Херсонська міська територіальна громада віднесена до переліку територій, на якій ведуться активні бойові дії. У зв`язку із загрозою для життя та здоров`я позивач змушений був виїхати з країни та на день подачі до суду позову проживає на території Великої Британії.

В період з 22 листопада 2022 року по 22 травня 2023 року позивач перебував за межами України, де в період з 08 вересня 2022 року по 13 жовтня 2022 року працював моряком на іноземному судні, а 16 травня 2023 року підписав трудовий договір моряка, що вплинуло на можливість своєчасного подання заяви про прийняття спадщини.

Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском ним строку для прийняття спадщини.

Пославшись на наведені обставини, ОСОБА_1 просив визначити йому додатковий строк терміном 90 днів з часу набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вважав, що позивач не навів обставин поважних причин об`єктивного та непереборного характеру, які становили для ОСОБА_1 реальні перешкоди для подання ним заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк, або значно утруднили або унеможливили своєчасне її подання. При цьому суд зважив, що інші спадкоємці померлого (відповідачі у справі), які також у зв`язку з військовою агресією рф залишили місце постійного проживання у м.Херсоні та виїхали на проживання закордон, своєчасно подали заяви про прийняття спадщини.

Суд зазначив, що в період тимчасової окупації міста не існувало заборони на вчинення нотаріусами України нотаріальних дій на окупованих територіях, зокрема, щодо отримання заяв про прийняття спадщини та відкриття спадкових справ, навіть в умовах відсутності доступу до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України.

Перебування позивача за кордоном не може вважатися поважною причиною пропуску строку, адже існує спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України, встановлений наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року №142/5/310 «Про затвердження Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України». За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини (підпункт 3.13 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України та пункт 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22 лютого 2012 року №296/5).

У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (пункт 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Тобто, законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців, яким позивач не скористався, поважних причин пропуску строку прийняття спадщини не навів.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Харченко Дмитро Миколайович, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , пославшись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2025року скасувати та прийняти у справі нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Скаржник зазначив, що поза увагою суду залишився той факт, що в період з 22 листопада 2022року (день смерті спадкодавця) по 22 травня 2023року (останній день для прийняття спадщини) діяла постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», згідно пункту 3 якої перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Згідно цього положення позивач мав право подати заяву про прийняття спадщини до 22 вересня 2023року.

Пункт 3 постанови був виключений на підставі постанови Кабінету Міністрів України №469 від 09 травня 2023року, яка набрала чинності 23 травня 2023року, тобто вже після закінчення загального шестимісячного строку для прийняття спадщини, а тому позивач не знав та не міг знати про пропуск ним цього строку. Позивач вперше звернувся до приватного нотаріуса Стадник І.В. в червні 2023року, тобто менш ніж через один місяць після спливу загального строку для прийняття спадщини.

Звернув увагу на хибний висновок суду про те, що перебування позивача за кордоном не може вважатися поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини. Зазначив, що позивач виїхав з України задовго до повномасштабного вторгнення військ рф в Україну та з 2017року проживає й працює за межами України, що на думку скаржника, є підставою для поновлення пропущеного строку.

Позиція інших учасників справи

Відзив до суду не подавався.

Розгляд справи апеляційним судом

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Харченко Д.М. просив апеляційну скаргу задовольнити.

Адвокат Руденко М.М., який діє в інтересах відповідачів ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_4 , проти задоволення апеляційної скарги заперечував, пославшись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення адвокатів Харченка Д.М. та Руденка М.М., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягаєз наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено актовим записом про смерть №1561, вчиненим 30 грудня 2022року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) а.с.14.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт від 05 жовтня 2009року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Яценком О.М., яким заповів належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (а.с.150).

26 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. з заявою про зупинення вчинення нотаріальної дії, пов`язаної з видачою свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцям померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 до вирішення Херсонським міським судом Херсонської області цивільної справи за позовом заявника до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.146).

Згідно письмового роз`яснення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. від 27 червня 2023року №358/01-16, наданого позивачу на його звернення від 26 червня 2023року, повідомлено ОСОБА_1 про його право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлого батька. При цьому також повідомлено, що заявник не звертався до нотаріальної контори в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини (а.с.46).

З копії спадкової справи №56/2023 до майна померлого ОСОБА_6 встановлено наступне: 31 березня 2023року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. отримано спадкову справу до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , яка була заведена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Воробйовою Т.А. 23 грудня 2022 року за №71/2022 (номер у Спадковому реєстрі: 70083087).

14 грудня 2022року ОСОБА_2 у простій письмовій формі подав заяву про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_6 , яка отримана нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_3 . 27 грудня 2022року відповідач, перебуваючи в Іспанії, оформив та направив нотаріально посвідчену легалізовану заяву про прийняття спадщини (а.с.83, 92, 106-108).

09 січня 2023 року ОСОБА_7 , перебуваючи в Турецькій Республіці, подав нотаріально посвідчену легалізовану заяву про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_6 (а.с.93-99).

01 травня 2023року ОСОБА_5 , діючи в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , засобами поштового зв`язку подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 . У заяві зазначила, що разом з дитиною проживає за кордоном (а.с.142-145).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Згідно статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях; 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням військ рф на територію України та запровадженням Указом Президента України від 24 лютого 2022року воєнного стану, 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №164 « Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яка постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року №209 доповнена пунктом 3, яким встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022року №719 редакцію пункту 3 постанови №164 від 28 лютого 2022 року змінено та викладено в наступній редакції: «Перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини».

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року в справі №676/47/21 дійшов висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. На підставі постанови Кабінету Міністрів України № 469 від 09 травня 2023 року пункт 3 виключено із постанови №164 від 28 лютого 2022 року.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц, сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Цивільна справа вирішується з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За положеннями статей 12 та 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач як на підставу поважності причин пропуску строку встановленого законом, посилався на те, що у зв`язку з повномасштабним вторгнення військ рф на територію Херсонської області, його перебуванням за кордоном та роботу на іноземних суднах не зміг своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після померлого батька.

Проаналізувавши наведені позивачем причини пропуску строку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову. Суд констатує, що смерть спадкодавця настала після деокупації частини Херсонської області, зокрема міста Херсона. Як позивач, так й відповідачі протягом встановленого строку для прийняття спадщини перебували за межами України, а відтак мали однакові можливості для подання заяв про прийняття спадщини. У встановлений законом строк відповідачі реалізували право на подання відповідних заяв, які направили на адресу різних нотаріусів України, які в свою чергу, згенерували заяви до відкритої спадкової справи до майна померлого ОСОБА_6 .

Посилання позивача про його працевлаштування на іноземних суднах, як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини, колегія суддів оцінює критично, оскільки працевлаштування в період з 08 вересня по 13 жовтня 2022року перебуває поза межами передбаченого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Підписання трудового договору моряка від 16 травня 2023року не доводити факт виконання трудових обов`язків з означеної дати та наявність у позивача перешкод для подання заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі скаржник, як на підставу скасування оскаржуваного рішення суду та задоволення позову послався на те, що в період з 22 листопада 2022року (день смерті спадкодавця) по 22 травня 2023року (останній день для прийняття спадщини) діяла постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», згідно пункту 3 якої перебіг строку для прийняття спадщини зупинявся на час воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, а тому ОСОБА_1 мав право подати заяву про прийняття спадщини до 22 вересня 2023року, незважаючи на скасування цього пункту постановою Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023року, яка набрала чинності 23 травня 2023року, оскільки позивач вперше звернувся до приватного нотаріуса з заявою в червні 2023року.

Аналізуючи наведені аргументи, слід визнати, що в апеляційній скарзі в означеній частині скаржник змінив первісні позовні вимоги, що є неприпустимим на стадії апеляційного розгляду справи та вважає, що ним не пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька, що є підставою для відмови у задоволенні позову про визначення додаткового строку для її прийняття. У разі невизнання нотаріусом факту прийняття особою спадщини у визначений законом строк, така особа вправі оскаржити дії нотаріуса у спосіб передбачений законодавством.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів вважає, що позивач з моменту відкриття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 мав реальну можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України. Належних та допустимих доказів про зворотне в ході розгляду справи не надано, а наведені ОСОБА_1 причини пропуску цього строку, з урахуванням підстав заявленого позову, не можна визнати поважними.

Аргументи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановленими на їх підставі обставинами, які, на переконання позивача, свідчать про наявність для нього правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Проте такі аргументи належним чином перевірені судом першої інстанції в контексті рівних для усіх спадкоємців померлого ОСОБА_6 можливостей щодо вчинення дій, пов`язаних із прийняттям спадщини, за умов перебування усіх сторін з кордоном та можливості звернення до будь-якого нотаріуса України або нотаріуса за місцем перебування, або до консульської установи поза межами країни, або до іншої уповноваженої особи з відповідної заявою. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення суду від 19 лютого 2025року, оскільки суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а постановлено у справі судового рішення без змін.

Розподіл судових витрат в порядку частини тринадцятої статті 141 ЦПК України не здійснюється у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Харченком Дмитром Миколайовичем, залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько