Справа № 342/1249/24
Провадження № 22-ц/4808/487/25
Головуючий у 1 інстанції Андріюк І. Г.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,

учасники справи

позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року, яке ухвалене судом у складі судді Андріюк І.Г.,

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої суми пенсії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в обґрунтування якого зазначило, що у Головному управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківської області виникла переплата пенсії по пенсійній справі №62 після смерті пенсіонерки ОСОБА_2 .

Згідно протоколу звірки ДРАЦС з ППВП за період з 21.01.2024 по 21.04.2024 року наявний запис щодо смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виплата пенсії ОСОБА_2 проводилась по 30.04.2024 року через банківську карту АТ КБ «ПриватБанк».

22.04.2024 року позивач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з листом щодо повернення переплаченої пенсії за березень-квітень 2024 року в сумі 19566,74 грн. Банківською установою повернуто 9686,46 грн, залишок переплати складає 9880, 28 грн.

Листом Центрального відділу ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції позивача повідомлено, що при державній реєстрації смерті ОСОБА_2 заявником вказана ОСОБА_1 .

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отриману пенсію в розмірі 9880,28 грн.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої суми пенсії відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що виплата пенсії ОСОБА_2 проводилася по 30.04.2024 через банківську установу ПАТ КБ «Приватбанк». Банківською установою повернуто 9686,46 гривень, залишок переплати складає 9880,28 гривень

Листом Центрального відділу ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) повідомлено, що при державній реєстрації факту смерті ОСОБА_2 , заявником вказана ОСОБА_1 .

Позивачем 06.09.2024 була направлена ОСОБА_1 претензія на відшкодування матеріальної шкоди по зайво виплаченій пенсії на суму 9880,28 гривень. Однак, станом на лютий 2025 року переплата пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_1 померлої ОСОБА_2 не відшкодована.

Скаржник вважає, що у даній справі наявні всі умови щодо зобов`язання, які виникають з безпідставного набуття ( придбання) майна.

Скаржник звертає увагу суду, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні послався на ст. 50 Закону 1058 та статтю 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо правових підстав повернення виплачених надміру пенсій. Однак, відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону 1058, що набув чинності з 01.01.2004 року, передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788- XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що отримання свідоцтва про смерть не свідчить про отримання особою пенсійних витрат померлого.

Виплата пенсії померлій здійснювалась через банківський рахунок, доступу до якого відповідачка не мала. ОСОБА_1 не є спадкоємцем, тому не має законного права отримувати кошти померлої.

Вважає судом першої інстанції вірно застосовано норми права, оскільки факт отримання нею коштів не встановлено, тому немає підстав для їх стягнення.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 9880, 28 грн і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн * 30 = 90 840 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідачкою до апеляційного суду надано клопотання в якому вона просить забезпечити її участь у судовому засіданні.

Згідно ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1статті 369 ЦПКУ країни апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, розгляд цивільної справи з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім справ зазначених в ч.4 ст. 274 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України.

Як вже зазначалось, у вказаній справі ціна позову становить 9880, 28 грн і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн * 30 = 90 840 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (ч. 3 ст. 369 ЦПК України).

У клопотанні відповідачкою не викладені обставини, за яких справа повинна розглядатися у судовому засіданні з викликом сторін.

Апеляційний суд зазначає, що предметом позову у цій справі є стягнення безпідставно отриманої суми пенсії. Обсяг матеріалів вказаної справи не є значним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку спрощеного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи слід відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів про отримання (зняття), нарахованої пенсії ОСОБА_2 після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачкою ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а тому посилання позивача на безпідставне отримання таких коштів відповідачкою суд вважав необґрунтованим. Встановивши відсутність умов, за наявності яких, відповідно до вимог законодавства України, можливе повернення переплати пенсії відповідачкою ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно розрахунку переплати пенсії по пенсійній справі №62 ОСОБА_2 за період з 01.03.2024 по 30.04.2024 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , переплата становить 9880,28 (фактично виплачено 19 566,74 грн, повернуто банком 23.04.2024 9686,46 грн ) гривень.

24.06.2024 року заступник начальника головного управління ПФУ в Івано-Франківській області звернувся з листом до центрального відділу ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції про надання інформації щодо особи, яка звернулася за видачею свідоцтва про смерть ОСОБА_2 .

Згідно листа відділу ДРАЦС у м. Івано-Франківську 09.07.2024 №275/32.15.6.16 , що така інформація є конфіденційною та не підлягає розголошенню.

Головне Управління пенсійного фонду України в Івано-Франківської області повідомляло ОСОБА_1 про можливість отримання виплат на поховання та про переплату пенсії в сумі 9880,20 грн за період з 01.03.2024 року по 30.04.2024 року. Запропонувало добровільно відшкодувати надмірну виплачену пенсію.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно із статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому випадку суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Згідно з ч. 1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно правового висновку Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року (справа №686/26486/14-а) зловживанням з боку пенсіонера в розумінні ч. 1ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, є зокрема подання документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані за умови зловживань з боку пенсіонера, зокрема, в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, або подання страхувальником недостовірних даних.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частинами першою-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок довести недобросовісність набувача покладається на сторону, яка вимагає повернення коштів.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження факту зловживання чи отримання ОСОБА_1 суми переплаченої пенсії у розмірі 9880,20 грн.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_1 звернулась до органів ДРАЦС з заявою про державну реєстрацію факту смерті ОСОБА_3 , не підтверджує безумовно отримання відповідачкою суми переплаченої пенсії у розмірі 9880,20 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження отримання відповідачкою суми переплаченої пенсії у розмірі 9880,20 грн, що в силу вимог статті 81 ЦПК України року є процесуальним обов`язком позивача.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 23 травня 2025 року.

Судді: В.М. Луганська

В.А. Девляшевський

Є.Є. Мальцева