Справа № 192/1007/24
Провадження № 2/192/119/25
Ухвала

15 травня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Богатчука І.І.,

представника позивача (в режимі відеоконференції) - адвоката Морозової В.В.,

представника відповідача (в режимі відеоконференції) - адвоката Савка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановила:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306) заборгованість за кредитними договорами у розмірі 99301 грн 37 коп;

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306) сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп;

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 17000 грн 00 коп.

12 березня 2025 року від позивача до суду надійшло клопотання, у якому він просить:

поновити строк на подачу клопотання про витребування доказів;

витребувати у Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 1436057 , адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д):

- інформацію, чи видавалась АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка № НОМЕР_2 ;

- докази зарахування на картку № НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн., які 18.04.2021 року та 6 000,00 грн., які 06.09.2021 були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за номером картки № НОМЕР_2 за період із 18.04.2021 по 06.10.2021 року;

- ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки;

- інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період із 18.04.2021 по 06.10.2021;

- інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Клопотання обґрунтовується тим, що відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо перерахування йому кредитних коштів.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 6 000,00 грн. Враховуючи, що ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛАЄНС» (торгова марка - Fondy) на підставі укладеного між сторонами договору. При цьому, перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок відповідача, зазначений ним у Кредитному договорі. Відповідно до п. 5.2 Договору позичальник підтверджує достовірність вказаних ним в п. 2.3 цього договору реквізитів карткового рахунку, а також належність йому та правомірність використання ним такого карткового рахунку.

Відповідно до довідки ТОВ «ФК «ЕЛЕЄНС» 06.09.2021 було перераховано грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн на картку № НОМЕР_2 , призначення: видача кредиту зг. Договору 9097687 від 06.09.2021.

Відповідно до наявного в матеріалах справи платіжного доручення №44136651 вбачається, що 18.04.2021 року було перераховано грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн на картку № НОМЕР_4 .

Отримувач коштів - Відповідач, призначення: кошти згідно договору № 4239250.

Відповідно до п. 1 ст. 13 Закону «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до Законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.

Закон «Про електронну комерцію» є спеціальним нормативно-правовим актом щодо регулювання спірних правовідносин.

З наведених вище положень укладеного між сторонами договору та норм чинного законодавства України, надана позивачем копія листа від платіжної системи є належним та допустимим доказом, що підтверджує факт перерахування позикодавцем грошових коштів відповідачу, оскільки правовідносини виникли, в тому числі, з урахуванням вищезазначених норм законодавства, зокрема, і з використанням платіжних інструментів, проте, зважаючи на голослівну позицію відповідача та бездіяльність останнього щодо надання відповідних належних, допустимих та достовірних доказів, вважаємо за необхідне звернутися до суду з даним клопотанням про витребування доказів з огляду на таке.

Щодо надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку, то позивач об`єктивно позбавлений можливості їх надати, оскільки не є банком в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Таку виписку по рахунку позичальника може сформувати та надати банк, що обслуговує картковий рахунок відповідача, який був вказаний ним на отримання кредитних коштів і на який були перераховані кошти за Договором позики.

Позивач у позовній заяві не зазначав про необхідність витребування доказів, оскільки, зважаючи на норми чинного законодавства, позивачем було надано належні та допустимі докази, що підтверджують його позицію, а необхідність витребування безпосередньо банківської виписки виникла в процесі розгляду справи в суді.

Позичальником при заповненні форм на сайті кредитодавця власноруч було зазначено реквізити платіжної банківської картки, на яку з часом було перераховано кошти за кредитним договором. Відповідно до платіжної інструкції, банком-емітентом карткового рахунку, на який здійснювалось перерахування коштів за договором є АТ КБ «ПриватБанк». У відповідності до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини. Банківські виписки з рахунків підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Отже, оскільки відомості із банку позивач самостійно не може отримати, так як це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому вважає за необхідне звернутись до суду з клопотанням про витребування доказів.

Відповідне клопотання разом із позовною заявою не заявлено, так як вже на стадії подачі відзиву позичальник категорично заперечує факт отримання кредиту.

У судовому засіданні представник позивача клопотання про витребування доказів підтримав та уточнив, а саме просив витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» докази зарахування на картку № НОМЕР_2 кредитних коштів 6 000,00 грн, які 02.06.2021 були на неї перераховані, а саме виписки по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за номером картки № НОМЕР_2 за період з 18.04.2021 по 12.06.2021 та інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період із 18.04.2021 по 12.06.2021.

Представник відповідача у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів просив відмовити, посилаючись на те, що позивач не вжив заходів для самостійного отримання доказів, що порушено строки подання такого клопотання, та що причини, на які посилається не є поважними.

Вирішуючи клопотання позивача про витребування доказів, суд дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, пункт 29, від 26 липня 2007 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Верховний Суд також вказував на те, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (постанови Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 757/43087/20, від 24.04.2024 у справі № 463/1733/23).

Колегія суддів Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2024 року у справі № 462/7300/20 наголосила на тому, що виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом принципу верховенства права.

З огляду на обставини, на які посилається позивач у справі, що розглядається, а саме, що необхідність у витребуванні доказів виникла у зв`язку з обставинами, на які посилається відповідач у відзиві, тому таке клопотання не було заявлене разом з позовною заявою, що докази, які просить витребувати представник позивача, мають значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, та позивач не має можливості надати їх суду самостійно, враховуючи, що ці докази містять банківську таємницю, зважаючи на норми процесуального закону, практику Європейського суду з прав людини, Верховного Суду, беручи до уваги доводи сторін, суд вважає, що клопотання позивача потрібно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 13, 84, 260 ЦПК України,

постановив:

Поновити позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про витребування доказів задовольнити.

Витребувати від Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д):

- інформацію, чи видавалась АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка № НОМЕР_2 ;

- докази зарахування на картку № НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн, які 18.04.2021 та 6 000,00 грн, які 02.06.2021 були на неї перераховані, а саме виписки по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за номером картки № НОМЕР_2 за період з 18.04.2021 по 12.06.2021;

- ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки;

- інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період із 18.04.2021 по 12.06.2021;

- інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Витребувані інформацію та документи протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до Солонянського районного суду Дніпропетровської області (місцезнаходження: 52400, Дніпропетровська обл., Солонянський р-н, с-ще Солоне, вул. Строменка, 1-А).

У разі неможливості надати зазначені документи повідомити про це Солонянський районний суд Дніпропетровської області із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала буде складена 15 травня 2025 року.

Суддя Н.В. Ковальчук