Справа № 401/1163/25
Провадження № 2/401/814/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря судового засідання Яцини А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодськ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Світловодської міської ради про визнання права власності на індивідуальний гараж,-

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Світловодської міської ради Кіровоградської області та просить визнати за ним право власності на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 35,2 кв.м., розташований по вул. Чаплищанська, м. Світловодськ, Олександрійський район, Кіровоградська область.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради № 16 від 27 липня 1978 року ОСОБА_1 виділено земельну ділянку під забудову індивідуального гаража по АДРЕСА_1 . Після завершення будівництва гаража, 29 квітня 2010 року Світловодським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації (Світловодське КМБТІ) на нього був складений технічний паспорт та наданий висновок про його технічний стан. Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 15 квітня 2024 року № 329 гаражу, загальною площею 35,2 кв. м. була присвоєна адреса: АДРЕСА_2 , а відділом архітектури та містобудування наданий Витяг з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Згідно виданої архівної довідки Світловодського КМБТІ право власності на зазначений гараж по архівним даним не зареєстровано. 13 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Світловодського міського голови з проханням видати Свідоцтво про право власності збудований гараж. Повідомленням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 01 квітня 2025 року, у якому було запропоновано звернутися до державного реєстратора з переліком документів, зокрема і Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим до 01 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією чи з його дублікатом, фактично було відмовлено у видачі такого Свідоцтва. Також, було отримано рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 31 березня 2025 року, виданого Державним реєстратором прав на нерухоме майно, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності. (а.с. 2, 16)

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, призначено судове засідання. (а.с.17-18)

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, доводів позивача належними та допустимими доказами не спростував.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Татарчук О.В. на розгляд справи не з`явилися, позивачем до суду скеровано заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника. (а.с. 30)

Представник відповідача Світловодської міської ради Тітова Ю.М. в судове засідання не прибула, скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні питання покладається на розсуд суду, просила судові витрати на відповідача не покладати. (а.с. 22-23)

Вивчивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до технічного паспорту та висновку про технічний стан господарських будівель, прибудов, надбудов і споруд від 29 квітня 2010 року, виданих Світловодським КМБТІ на ім`я власника ОСОБА_1 , гараж, який розташований по АДРЕСА_3 , побудований у 1979 році на виділеній земельній ділянці відповідно до рішення виконкому Світловодської міської ради народних депутатів від 27 липня 1978 року за № 16, загальна площа гаража складає 35,2 кв. м. (а.с. 5-6)

Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області № 329 від 15 квітня 2024 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 11 березня 2024 року за № 403/4, витягу з протоколу засідання виконавчого комітету Світловодської міської ради народних депутатів від 27 липня 1978 року за № 16 «Про виділення земельних ділянок під забудову індивідуальними гаражами» присвоєно адресу об`єкту нерухомого майна гаражу ОСОБА_1 загальною площею 35,2 кв. м, який знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме: АДРЕСА_2 . (а.с.7-8)

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 за № 78104468 від 31 березня 2025 року відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що подані заявником документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. (а.с.13)

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч. 1- 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК України) та землекористувачі (стаття 95 ЗК України). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, звернення до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати наявним спір про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 статті 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно п. 1 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 (z0031-96) від 13 грудня 1995 року, збудовані громадянами гаражі державній реєстрації не підлягали.

З вказаного вище вбачається, що будівництво гаража було здійснено позивачем на належній йому земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, а саме, на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, яке на момент завершення будівництва, не потребувало обов`язкової державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що позивачу було виділено органами виконавчої влади під забудову земельну ділянку, на якій розташоване збудоване ним нерухоме майно - гараж, що не є самочинним будівництвом, не потребувало державної реєстрації на момент будівництва, земельна ділянка була відведена для цієї мети, а саме, на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, місцезнаходження якого не порушує права інших осіб, дане нерухоме майно придатне для подальшої експлуатації, а також враховуючи те, що на теперішній час за таких обставин єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для позивача є спосіб визнання права власності на нерухоме майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Однак, враховуючи характер спірних правовідносин, суд вважає за можливе залишити судові витрати у справі по фактично понесеними.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Світловодської міської ради про визнання права власності на індивідуальний гараж - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, загальною площею 35,2 кв. м, який знаходиться по АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку та строки, передбачені ст.ст. 351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідач - Світловодська міська рада, , юридична адреса: вул. Героїв України, буд. 14, м. Світловодськ, Олександрійський район, Кіровоградська область.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л.Волошина