ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/481/25
Провадження № 2/131/147/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2025 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Марчук В.І.

за участю секретаря судового засідання Яременко Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

25.03.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (надалі позивач/ТОВ ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулося до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідачка), в якому просить стягнути з останньої на свою користь заборгованість за Договором №4677676 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеним 24.05.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі первісний кредитор) в розмірі 44866,50грн., 2 422,40 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову вказано, що відповідно до укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Договору №4677676 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.05.2024 року відповідачка отримала кредит у розмірі 8100,00 грн. , строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування (547,5% річних).

24.05.2024 року між відповідачкою та первісним кредитором було укладено Додаткову угоду до кредитного договору, згідно якого сума кредиту була збільшена до 9500,00 грн.

Кредитний договір та Додатковий договір були укладені в електронному вигляді за допомогою інфораційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Підписання цих договорів електронним підписом одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідачки з умовами договорів, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими вона ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредитних коштів. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 08.04.2024 року викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://credit7.ua/pro-nas/.

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором №4677676 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.05.2024 року виконало у повному обсязі надавши ОСОБА_1 , кредитні кошти в розмірах 8100,00грн. та 1400,00грн., шляхом їх перерахування 24.05.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_1 .

24 грудня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» було укладено договір факторингу №24/12/2024, відповідно до умов якого, право вимоги за Договором №4677676 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.05.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».

Відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Договором №4677676 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.05.2024 року, не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом у зв`язку із чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 26.08.2024 року становить 44866,50 грн., з яких: 9500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 30616,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом (547,5% річних) за період з 24.05.2024 року по 26.08.2024 року (включно) та 4750,00 грн. заборгованість за штрафом відповідно до кредитного договору.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, він змушений з даною заявою звернутися до суду.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 26 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами направлені відповідачці стороною позивача.

Представник позивача ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився. В поданій до суду заяві представник позивача Руденко К.В. позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, позов задовольнити, не заперечив відносно розгляду справи в заочному порядку.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 26 березня 2025 року строк. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи.

Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Згідно ст. ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 24 травня 2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 уклали Договір № 4677676 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором.

Сторонами Договору № 4677676 від 24.05.2024 року було погоджено наступні умови: сума кредиту (загальний розмір) 8100,00грн.; за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що укладається Додатковий договір (збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів); строк кредитування 350 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів; детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до Договору; тип процентної ставки - фіксована; стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту; орієнтовна загальна вартість кредиту складає 50625,00грн.; товариство надає кредит в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 (п.п.1.2.,1.2.1,1.3,1.3.1,1.4,1.4.1,1.6,2.1Договору).

Вказаний кредитний договір укладений сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 32620 (п. 10 Договору).

Також ОСОБА_1 24.05.2024 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором 32620 підписала Додаток № 1 до Договору №4677676 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.05.2024 року, який містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. У вказаній таблиці визначено графік платежів, який розрахований, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.

Крім того, ОСОБА_1 24.05.2024 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором 32620 підписала паспорт споживчого кредиту, у якому містяться основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, зокрема вказана процентна ставка 547,50 % річних (або 1,50 % в день); визначено порядок повернення кредиту - 12 платежів кожні 25 днів.

Крім того, 24.05.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 уклали Додатковий договір до Договору № 4677676 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з яким сума кредиту була збільшена до 9500,00 грн. Строк кредиту та періодичність сплати процентів залишилися незмінними, відповідно до п. 1.3. Договору.

Вказаний додатковий договір укладений сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 36214 (п. 4 Додаткового договору).

Окрім того, ОСОБА_1 24.05.2024 року підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором 36214 Додаток № 1 до Договору № 4677676 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.05.2024 року в редакції Додаткової угоди № 4677676-Т1 від 24.05.2024 року та паспорт споживчого кредиту.

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

24.05.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» перерахувало кредитні кошти в сумі 8100,00 грн. та в сумі 1400,00грн. на платіжну картку № НОМЕР_3 , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленнями ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» за вих. №№ 1-2712 від 27.12.2024 року, а також випискою про рух коштів по картковому рахунку за період з 24.05.2024 року по 29.05.2024 року. Факт належності ОСОБА_2 карти № НОМЕР_3 підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250506/74809-БТ від 07.05.2025 року, наданого на виконання ухвали суду.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, зробленого первісним кредитором, станом на 26.08.2024 року заборгованість відповідачки за кредитним договором №4677676 від 24.05.2024 року становить 44866,50 грн., з яких: 9500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 30616,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом (547,5% річних) за період з 24.05.2024 року по 26.08.2024 року (включно) та 4750,00 грн. заборгованість за штрафом відповідно до кредитного договору.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснено за період строку дії кредитного договору за процентною ставкою, визначеною цим договором.

24 грудня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 24/12/2024, відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки, встановлені цим Договором.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24/12/2024 від 24.12.2024 ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 4677676 від 24.05.2024 року в загальному розмірі 44866,50 грн., з яких: 9500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 30616,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами та 4750,00грн. штрафні санкції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно дост.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Надані позивачем письмові докази, а саме: Договір факторингу № 24/12/2024 від 24/12.2024, платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 155 від 24.12.2024 року, витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24/12/2024 від 24.12.2024 року свідчать про те, що ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло у встановленому законом порядку право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 4677676 від 24.05.2024 року.

Таким чином, ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4677676 від 24.05.2024 року за період з 24.05.2024 року по 24.12.2024 (включно) вбачається, що ОСОБА_1 отримані кошти у визначений договором строк не повернула, проценти за користування кредитними коштами не сплатила, а тому вимоги позивача, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та кредитному договорі, підлягають задоволенню, відтак з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ- ФІНАНС» слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 40116,50 грн. /сорок тисяч сто шістнадцять гривень п`ятдесят копійок/, з яких: 9500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 30616,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 Кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом (547,5 % річних) за період з 24.05.2024 року по 26.08.2024 року (включно).

У частині вимог щодо стягнення заборгованості за штрафом у розмірі 4750,00 грн., суд вважає за необхідне в позові відмовити, виходячи з наступного.

У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршенням економічного становища України, значна кількість позичальників не взмозі платити по кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з цим Верховною Радою України було ухвалено Закон України № 2120-IXПро внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану.

Відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З огляду на викладене, виходячи з вищенаведених норм законодавства, слід дійти висновку, що в даному випадку відповідач звільнена від обов`язку сплати на користь позивача штрафу, нарахованого у період дії в Україні воєнного стану, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

При розподілі судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 1, п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 89,41%), тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2166,00грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В частині відшкодування витрат по наданню правничої допомоги суд зважає на таке.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Цивільно-процесуальне законодавство окреслило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ОСОБА_1 не надала клопотання про зменшення судових витрат на оплату правничої допомоги.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Верховний Суд у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17 (провадження № 61-11991св20) та від 26 січня 2022 року у справі № 127/1415/20 (провадження № 61-878св21) дійшов наступних висновків:

«втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України».

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» здійснював адвокат Руденко К.В.

На підтвердження наданих адвокатом послуг позивач надав: Договір № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року, укладений між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ФОП Руденком К.В.; Довіреність від 26.02.2024 року, якою директор ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» Марія Гаразд уповноважила адвоката Руденка К.В. представляти інтереси товариства в судах України; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2412 ВІД 23.10.2018 року; акт приймання-передачі наданих послуг № 44 від 03.02.2025 року до Договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, згідно якого адвокат Руденко К.В. надав ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» послуги з підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості з боржників згідно реєстру № 1 від 03.02.2025 року, вартістю 100000,00 грн.; витяг з реєстру № 1 до акта приймання-передачі наданих послуг № 44 до Договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, згідно якого адвокат Руденко К.В. надав ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» послуги з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Договором № 4677676 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.05.2024 року та клопотання про витребування доказів, вартістю 10000,00 грн.; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 1989 від 06.02.2025 року про сплату ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» адвокату Руденко К.В. коштів в сумі 100000,00 грн. згідно договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року по акту № 44 від 03.02.2025 року.

З урахуванням обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. відповідають критерію розумності судових витрат. При цьому відповідачка аргументованих заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу не надала, клопотання про їх зменшення не надала.

Враховуючи викладене, результат розгляду цієї справи та заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку стягнути з позивачки на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 8941,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. ст. 12-13, 76, 81, 141, 247, 263-265, 274-280,352,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (бульвар Вацлава Гавела, будинок 4, м.Київ, 03124, ) заборгованість за Договором №4677676 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеним 24.05.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», у розмірі 40116,50 грн. /сорок тисяч сто шістнадцять гривень п`ятдесят копійок/, з яких: 9500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 30616,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 Кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом (547,5 % річних) за період з 24.05.2024 року по 26.08.2024 року (включно).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» 2166,00грн. /дві тисячі сто шістдесят шість гривень/ витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» витрати на правничу допомогу в розмірі 8941,00 грн. /вісім тисяч сорок одна гривня/.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02 червня 2025 року.

Повне найменування сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», місцезнаходження: 03124, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 4, ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Валентина МАРЧУК