Справа № 697/607/25
Провадження № 2/697/525/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Хорошун Оксана Володимирівна до Канівської міської ради Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) в інтересах якою діє адвокат Хорошун Оксана Володимирівна звернувся до суду з позовом до Канівської міської ради Черкаської області (далі також відповідач) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_1 з 11.01.2004.

Рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради від 07.12.2016 № 427 Про затвердження Переліку уточнених номерів по вул. Залізнична, міста Канів, будинку було присвоєно номер 39.

Про реєстрацію та проживання в квартирі ОСОБА_1 свідчить відмітка в його паспорті громадянина України, довідка депутата Канівської міськради V скликання від 24.03.2010, а також старий зразок технічного паспорта на квартиру, виготовлений 29.03.2010, висновок по розгляду технічної документації домоволодіння АДРЕСА_2 , де зазначено, що в ньому проживає ОСОБА_1 .

Весь час з 11.01.2004 ОСОБА_1 належним чином утримував будинок квартиру, проводив ремонт, сплачував комунальні послуги за користування будинком, користувався прибудинковою територією на якій розташований будинок, відкрито та безперервно користувався ним.

Добросовісність володіння ОСОБА_1 будинком АДРЕСА_1 підтверджується виданою на його ім`я довідкою депутата Канівської міськради V скликання від 24.03.2010, технічним паспортом на квартиру, який виготовлений 29.03.2010, висновком по розгляду технічної документації домоволодіння АДРЕСА_2 .

Відкритість володіння ОСОБА_1 будинком АДРЕСА_1 полягає в тому, що з січня 2004 року останній не приховував факт знаходження майна в його володінні, вживав заходи щодо забезпечення охорони майна, оплачував комунальні послуги, робив ремонт в будинку, жив там зі своєю родиною.

Безперервність володіння ОСОБА_1 будинком АДРЕСА_1 полягає в тому, що з 11.01.2004 по даний час - січень 2025 року, володіння ОСОБА_1 будинком АДРЕСА_1 не переривалось протягом всього строку набувальної давності, оскільки він був зареєстрований за даною адресою та проживав в даному будинку.

Реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 неможлива ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю первинних документів, що посвідчують право власності на будинок про що вбачається з рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 77675949 від 07.03.2025.

В зв`язку з відсутністю належних документів, що підтверджують виникнення права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, проведення державної реєстрації є неможливим, тому ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Хорошун О.В. звертається до суду з даним позовом.

Виданий ОСОБА_1 технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 підтверджує, що будинок є об`єктом нерухомого майна, який фактично використовується за цільовим призначенням, його технічні характеристики відповідають технічним вимогам та стандартам, встановленим для житлових приміщень та не є самовільним будівництвом.

На адвокатський запит до Канівської міської ради адвокату Хорошун О.В. було надано відповідь, що право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано ні за ким, балансоутримувача будинку немає.

Також з`ясовано, що власник будинку АДРЕСА_1 невідомий, згідно даних БТІ та з реєстру прав власності на нерухоме майно власника будівлі не значиться, як і власника земельної ділянки на якій він знаходиться.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно будинковолодіння АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.92).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.05.2025 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.127).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Хорошун О.В.

Представник позивача - адвокат Хорошун О.В. у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.130-131).

Представник відповідача Канівської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності їх представника, рішення просить прийняти на власний розсуд (а.с.100).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 38 від 04.12.2024 (а.с.37).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Канівської міської ради № 427 від 07.12.2016 "Про затвердження Переліку уточнених номерів по вулиці Залізнична міста Канева", старий номер 56, присвоєно номер 39 (а.с.18-19).

Відповідно до довідки депутата міськради V скликання ОСОБА_2 від 24.03.2010, ОСОБА_1 проживає по адресі: АДРЕСА_2 . Цей факт підтверджують сусіди: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.31).

З відповіді виконавчого комітету Канівської міської ради № 173 від 04.12.2024 вбачається, що балансоутримувача будинку АДРЕСА_3 не встановлено. Щодо інформації про земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , то з відкритих даних земельного кадастру земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0221 має площу 0,0376 га, приватну форму власності, цільове призначення (02.01) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.73).

Відповідно до висновку по розгляду технічної документації домоволодіння АДРЕСА_4 від 28.04.2010, розглянувши технічний паспорт на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_2 в якому проживає ОСОБА_1 та обстеживши дане домоволодіння на місці встановлено, що самовільно побудовані споруди: житловий будинок з прибудовою, загальною площею 45,5 кв.м., житловою площею 19,3 кв.м., баня-гараж розміром 10,27х3,74 м., убиральня не порушують містобудівні норми, ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень» (а.с.12-14).

Відповідно до відповіді Канівської філії Відокремленого структурного підрозділу «Черкаські енергетичні мережі» Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» № 786/34/2024 від 10.12.2024, точка обліку електричної енергії за адресою: АДРЕСА_3 створена 01.12.2001. Особовий рахунок за № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 відкрито на ім`я ОСОБА_1 . Розрахунки за спожиту електроенергію за даним особовим рахунком проводяться починаючи з 01.12.2001 (а.с.15).

З відповіді Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора» № 214 від 03.12.2024 вбачається, що договір на надання послуг з утримання будинку за адресою: АДРЕСА_3 не укладався. Договір на надання послуг з вивезення відходів за даною адресою укладений 08.04.2013 і діє з 01.05.2024. Отримувач послуг ОСОБА_1 . Заборгованість за даним договором відсутня (а.с.20).

Відповідно до відповіді ТОВ «Черкасиенергозбут» № 4624-3/03-2024 від 04.12.2024, 02.01.2019 за об`єктом побутового споживача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 0 із зазначенням власника особового рахунку ОСОБА_1 (а.с.22).

З відповіді Канівського центру обслуговування споживачів ТОВ «Черкасиенергозбут» № 10ц-437-2024 від 28.11.2024 вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , який відкрито на ОСОБА_1 за період часу з 01.01.2019 по 31.10.2024 заборгованість за спожиту електричну енергію відсутня. Станом на 28.11.2024 наявна поточна заборгованість в розмірі 0,50 грн. (а.с.23).

З відповіді Комунального підприємства «Управління водопровідно-каналізаційного господарства» № 377 від 02.12.2024 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_5 , 01.11.2019 укладено договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з ОСОБА_1 . Споживачу присвоєно особовий рахунок НОМЕР_3 . За даною адресою встановлено лічильник води: в колодязі, № 101913413. На момент складання відповіді на запит заборгованість по оплаті послуг у споживача відсутня (а.с.27).

З квитанцій про оплату комунальних послуг вбачається, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ) користується електроенергією, послугами з водопостачання та водовідведення, послугами ЖЕК та сплачує рахунки (а.с.68-72).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 01.05.2025, власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :03:002:0221 є ОСОБА_5 . Документ, який є підставою для виникнення права рішення органу місцевого самоврядування Канівська міська рада 30.03.2010 17-59. Документ, що посвідчує право Державний акт від 28.04.2010 ЯЛ 548961 (а.с.113-123).

Відповідно до частини 1 статті 15 та частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Як встановлено в судовому засіданні з відповіді відділу комунального майна та земельних ресурсів виконавчого комітету Канівської міської ради № 173 від 04.12.2024, балансоутримувача будинку АДРЕСА_3 не встановлено. Щодо інформації про земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , то з відкритих даних земельного кадастру земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0221 має площу 0,0376 га, приватну форму власності, цільове призначення (02.01) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.73).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 01.05.2025, власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :03:002:0221 є ОСОБА_5 . Документ, який є підставою для виникнення права рішення органу місцевого самоврядування Канівська міська рада 30.03.2010 17-59. Документ, що посвідчує право Державний акт від 28.04.2010 ЯЛ 548961 (а.с.113-123).

Тобто, власником земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок є власник ОСОБА_5 , яку не залучено до розгляду даної справи.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Разом з тим, положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Частинами першою та другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19).

Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)).

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21).

Аналогічна правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 17.01.2024 по справі № 947/6589/21.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки на час розгляду справи власником земельної ділянки на якій розташований спірний житловий будинок є ОСОБА_5 , враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, розгляд цієї справи без залучення ОСОБА_5 до розгляду справи як відповідача неможливий, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до Канівської міської ради Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності слід відмовити.

При цьому, суд в силу наданих повноважень ЦПК України, позбавлений можливості самостійно змінювати склад учасників справи.

Також, суд зазначає, що відмова у задоволенні позову у цій справі з наведених підстав не перешкоджає позивачу пред`явити позов до належного кола відповідачів на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-83, 89, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Хорошун Оксана Володимирівна до Канівської міської ради Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Б . К . Скирда