ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року

Справа № 695/3843/24
Провадження № 22-ц/821/459/25
категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компаній «Кредит-Капітал»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у складі головуючого судді Шарої Л. О.,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2024 року ТОВ «Фінансова компаній «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 01.04.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 укладений електронний Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3572415, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 11 000 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки, визначені договором. Згідно з п. 1.3 Договору, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної річної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до Договору. Товариство свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі. Відповідач не виконала умови Кредитного договору. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 53 295,20 грн та складається з: 8 680,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 44 615,20 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 21.20.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 21/02/2024, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до боржників, включно і до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 3572415 від 01.04.2023.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просив стягнути з відповідача на його користь прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 53 295,20 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3572415 від 01.04.2024, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в розмірі 9 832 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 446,93 грн.

Мотивація рішення суду зводиться до того, що суд встановив укладення 01.04.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3572415. Цей Договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідач була ознайомлена із Правилами надання коштів у позику, Паспортом споживчого кредиту у яких міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту, розміру та порядку нарахування процентів. Встановлений строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.

Також 01.04.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладений додаток № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3572415 від 01.04.2023, у котрому визначений графік погашення кредиту, строк обов`язкових платежів за сумою кредиту, загальна вартість кредиту та реальна річна процентна ставка за Договором.

Укладення Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту та отримання коштів в розмірі 11 000 грн у кредит відповідач визнала.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором, позивачем вказано про сплату відповідачем коштів у рахунок виконання умов Договору в загальній сумі 12 440 грн.

Суд критично оцінив положення п. 4.6 Договору № 3572415 від 01.04.2023 у частині черговості погашення вимог за Договором про споживчий кредит у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором, адже ці умови суперечать положенням ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до вимог ст. ст. 203, 204 ЦК України є недійсними.

Суд зараховував сплачені відповідачем 06.05.2023 кошти в сумі 1 440,00 грн, у відповідності до положень ст. 19 Закону «Про споживче кредитування» як прострочена до повернення сума кредиту. Отже, розмір заборгованості за тілом кредиту становив 9 560,00 грн, сума заборгованості за процентами за користування кредитом 7 920,00 грн, а всього 17 180,00 грн.

17.05.2023 відповідачем сплачено 11 000 грн.

Станом на 17.05.2023 відповідач зобов`язана була сплатити проценти за користування кредитом за період із 07.05.2023 по 17.05.2023 в розмірі 1 912 грн (9 560,00 грн * 2 % * 10 дні), а всього за період із 01.04.2023 по 17.05.2023 19 392,00 грн, із яких: 9 560,00 грн тіло кредиту, 9 832,00 грн проценти.

Суд зараховував сплачені 17.05.2023 відповідачем кошти в сумі 11 000,00 грн, у відповідності до положень ст. 19 Закону «Про споживче кредитування» як прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом.

Отже, станом на 17.05.2023 розмір непогашеної заборгованості становить 9 832,00 грн (19 392,00 грн 9 560,00 грн), котра за своєю правовою природою є непогашеною сумою процентів за користування кредитом.

Враховуючи вказані правові норми та здійснений судом розрахунок, суд дійшов висновку про наявність у відповідача боргу перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за Договором № 3572415 від 01.04.2023 в сумі 9 832,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування скарги вказує, що, підписавши Договір в електронній формі з використанням електронного підпису через одноразовий ідентифікатор, ОСОБА_1 підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних умов кредитування. Підтвердила отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптування договору до потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором.

Таким чином, оскільки між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами Договору про надання кредиту, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним згідно з положеннями ст. 526 ЦК України мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов Договору.

Станом на дату звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості розмір непогашеного кредиту відповідача складає 53 295,20 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором дана сума складається із 8 680,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 44 615,20 грн прострочена заборгованість за відсотками.

Крім того, звертав увагу на те, що з розрахунку заборгованості вбачається, що 06.05.2023 відповідачем було сплачено суму заборгованості в загальному розмірі 1 440 грн, чим вона частково погасила заборгованість за відсотками, однак тіло кредиту відповідачем не було сплачено. Крім цього, 17.05.2023 відповідачем було сплачено 8 680 грн та 2 320 грн, вказані платежі погасили заборгованість за відсотками та частково погасили тіло кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанцій

01.04.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3572415 (а.с. 26-44, 61).

Договір № 3572415 від 01.04.2023 укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

ОСОБА_1 була ознайомлена із Правилами надання котів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (а.с. 13-44), Паспортом споживчого кредиту (а.с. 49-51) у яких міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту, розміру та порядку нарахування процентів.

Відповідно до п. 1.2. Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3572415 від 01.04.2023 на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язалося надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту 11 000 грн.

Пунктом 1.3 Договору встановлений строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.

У пункті 1.4 Договору сторони Договору дійшли згоди про те, що стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 0,02% в день та застосовується на таких умовах. Якщо Клієнт до 01.05.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перерахована за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах.

Також 01.04.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладений додаток № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3572415 від 01.04.2023, у котрому визначений графік погашення кредиту, строк обов`язкових платежів за сумою кредиту, загальна вартість кредиту та реальна річна процентна ставка за договором (а.с. 46).

У відповідності до розрахунку заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3572415 від 01.04.2023 за період із 01.04.2023 по 21.02.2024, складений ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», позивачем вказано про сплату відповідачем коштів у рахунок виконання умов Договору № 3572415 від 01.04.2023 в загальній сумі 12 440 грн.

Товариством первісним кредитором були зараховані сплачені відповідачем кошти таким чином:

- платіж 06.05.2023 в розмірі 1 440,00 грн, як проценти за користування кредитом,

- платіж 17.05.2023 в розмірі 2 320 грн, як погашення тіла кредиту,

- платіж 17.05.2023 в розмірі 8 680 грн як проценти за користування кредитом.

Доказів про здійснення інших платежів для виконання умом Договору № 3572415 від 01.04.2023 ОСОБА_1 не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком (а.с. 57-68).

Набуття права вимоги позивачем до відповідача підтверджується дослідженим судом у судовому засіданні Договором факторингу № 21/02/2024 від 21.20.2024 (а.с. 71-81), витягом із Реєстру боржників до договору факторингу (а.с. 81), Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 21.02.2024 до договору факторингу (а.с. 83), котрі містять підписи та печатку ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ВК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», платіжною інструкцією № 75443 від 21.02.2024 про здійснення позивачем оплату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу (а.с. 84).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, зважаючи на те, що сторони належним чином повідомлені про дату і час перегляду справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За положеннями ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ЦК).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Апеляційний суд враховує, що обставини укладення електронного Кредитного договору № 3572415 від 01 квітня 2023 року, погодження його умов та отримання кредитних коштів у встановленому Договором розмірі 11 000 грн, що визнавалося відповідачем ОСОБА_1 , в частині задоволення позову нею не оскаржене.

Судом першої інстанції встановлено, що сторонами було укладено спірний електронний Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, даним Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, виконання кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 11 000 грн не заперечувалося відповідачем.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг по поверненню кредиту, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором, в розмірі 9 832 грн.

В частині стягнення процентів за користування кредитом суд першої інстанції виходив із аналізу ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» і дійшов висновку про те, що умови Договору у частині черговості погашення вимог за Договором про споживчий кредит у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором є недійсними.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме помилкової оцінки умов Кредитного договору № 3572415 від 01 квітня 2023 року, та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Підписанням Договору № 3572415 від 01 квітня 2023 року та Паспорту споживчого кредиту без будь-яких застережень відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування; підтвердила отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптувати договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, згідно п. 1 Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3572415 тип процентної ставки за даним кредитним договором фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,00 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, знижена процентна ставка становить 0,02 % в день та застосовується на умовах, якщо клієнт до 01.05.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Відповідно до п. 3.3. Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3572415 у випадку часткового дострокового повернення кредиту, клієнт повинен сплатити проценти, нараховані за користування кредитом, до дати такого часткового повернення кредиту (включно). При цьому, після здійснення такого часткового повернення кредиту здійснюється перерахунок зобов`язань клієнта зі сплати процентів, розмір яких вказаний в Графіку платежів, у бік зменшення, на умовах та порядку, передбачених в п. 4.2. Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3572415. Після здійснення коригування зобов`язань клієнта новий Графік платежів Товариство розміщує в Особистому кабінеті та/або направляє на електронну адресу клієнта, що вказана в Договорі або окремо повідомлена клієнтом Товариству, в порядку, передбаченому Договором.

Згідно п. 9.9 Договору, позичальник даним підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті кредитодавця.

Таким чином, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 01 квітня 2023 року на 360 днів за користування кредитними коштами.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов Кредитного договору.

Вказані умови відповідачем ОСОБА_1 не оскаржувались, є чинними і підлягають виконанню.

Згідно розрахунку заборгованості, кредитодавцем за період з 01 квітня 2023 року по 21 лютого 2024 року нараховано відсотки за стандартною процентною ставкою 2,0 % в день.

Апеляційний суд звертає увагу, що розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Наведені умови не є нікчемними відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про захист прав споживачів».

У межах розгляду цієї справи зустрічної вимоги про визнання недійсними певних умов спірного Договору або усього Договору не заявлено.

Оскільки умови укладеного між сторонами Кредитного договору відповідачем ОСОБА_1 в судовому порядку не оспорювались, відтак у суду першої інстанції не було підстав для визнання умов спірного Кредитного договору недійсними за власною ініціативою, безпідставно звільнивши відповідача від виконання зобов`язань за Кредитним договором.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, оскільки будь-яких зустрічних позовних вимог про визнання договору недійсним (нечинним) в межах даного спору відповідачем не заявлялося, висновки суду першої інстанції про несправедливість умов Договору та зменшення розміру відсотків до тіла кредиту, є передчасними, помилковими та зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині стягнення заборгованості за відсотками.

Апеляційний суд, зауважує, що Законом України «Про захист прав споживачів» та п. 5.3.2 Договору передбачено право споживача/позичальника протягом 14 днів з моменту укладення договору відмовитись від нього в односторонньому порядку, проте ОСОБА_1 правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення Кредитного договору протягом 14 днів не скористалась та продовжувала користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах.

Таким чином, слід визнати обґрунтованими вимоги позивача про стягнення процентів за користування кредитом у межах строку дії Кредитного договору у сумі 44 615,20 грн.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з прийняттям нової постанови про задоволення позову ТОВ «ФК «Кредит капітал» в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633,60 грн. Таким чином, загальна сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 6 056 грн (2 422,40 грн судовий збір сплачений позивачем при поданні позовної заяви + 3 633,60 грн судовий збір за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2024 року задовольнити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3572415 від 01.04.2023, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , в розмірі 53 295,20 гривень та судовий збір в розмірі 6 056 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 22 травня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков