УХВАЛА

21 травня 2025 року

м. Київ

справа № 686/9819/24

провадження № 61-6449ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 21 листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 08 квітня 2025 року у справі за позовом заступника керівника Окружної прокуратуру міста Хмельницького в інтересах Хмельницької обласної військової адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про визнання недійсним наказу, визнання незаконною та скасування державної реєстрації прав, припинення права власності, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання повернути частину земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року заступник керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах Хмельницької обласної військової адміністрації (далі - Хмельницька ОВА) звернувся до суду з вищевказаним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру

у Хмельницькій області), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (далі - ДСГП «Ліси України») в особі філії «Старокостянтинівське лісове господарство», в якому просив суд:

- визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 14 липня 2016 року № 22-17791-СГ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району площею

1,8361 га та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :02:013:0067;

- визнати незаконною та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:013:0067 площею 1,8361 га, припинивши право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку;

- визнати незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:013:0067 площею 1,8361 га.

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути частину земельної ділянки площею 0,2783 га лісогосподарського призначення в межах земельної ділянки кадастровим номером :02:013:0067 площею 1,836 га, яка розташована на території Хмельницької міської територіальної громади, на користь держави в особі Хмельницької ОВА.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 21 листопада 2024 року у позові заступника керівника Окружної прокуратуру міста Хмельницького в інтересах Хмельницької ОДА (Хмельницької ОВА) до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ДСГП «Ліси України» в особі філії «Старокостянтинівське лісове господарство», про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, визнання незаконною та скасування державної реєстрації прав, припинення права власності, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання повернути частину земельної ділянки відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задоволено частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 21 листопада 2024 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення

в редакції цієї постанови.

12 травня 2025 року заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 21 листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 08 квітня 2025 року (повний текст постанови виготовлено 11 квітня 2025 року, касаційна скарга надійшла до суду 19 травня 2025 року), у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Також, просив передати справу на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору за оскарження постанови суду апеляційної інстанції у розмірі 24 224,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Заявником оскаржуються рішення суду першої та апеляційної інстанції у повному обсязі.

Заступник керівника Окружної прокуратуру м. Хмельницького звернувся до суду

з позовом у 2024 році та заявляв 3 позовні вимоги немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270,00 грн.

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

У позовах про зобов`язання повернути нерухоме майно ціна позову визначається вартістю майна.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (провадження № 14-206цс21).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу представника заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості спірної земельної ділянки), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка вартості нерухомого майна або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовну вимогу майнового характеру (у розмірі 1,5 % від вартості об`єктів нерухомого майна, помноженого на 200 %) та за 3 позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 13 620,00 грн ((2 270,00*3)*200%= 13 620,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 21 листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 08 квітня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць