1Справа № 335/2489/25 2/335/1690/2025
20 травня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючої судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Корсунової Г.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позов ною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанії «Укрглобал Фінанс» в особі представника Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У березні 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 28.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 7936198 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким останній отримав кредит у розмірі 9 300,00 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Таском Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування.
31.05.2024 між відповідачем та первісним кредитором було укладено Додаткова угода до Кредитного договору (далі по тексту Додатковий договір) згідно, якого сума кредиту була збільшена до 13 300,00 грн..
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту ІТС). Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 9.6. Кредитного договору, договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.
Відповідач відповідно до умов кредитного договору, п. 7.1.17, 7.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписала кредитний договір 28.05.2024 о 23:13:06 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором С5168, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 28.05.2024 на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Додатковий договір був підписаний 31.05.2024 о 09:09:19 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором C9760, надісланий на номер телефону відповідача. Кредитні кошти у розмірі 4 000,00 грн., згідно Додаткового договору були перераховані відповідачу 31.05.2024 на платіжну картку № НОМЕР_2 .
Додатково зазначили, що сума кредиту по укладеному кредитному договору, перераховується на платіжну карту відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній карті 5535116XXXXXX7721 відома тільки відповідачу. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Вказаний номер телефону відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій.
24.12.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал Фінанс» укладено договір факторингу № 26.12/24-Ф від 24.12.2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 7936198 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.05.2024 перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал Фінанс».
ОСОБА_1 порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та станом на 24.12.2024 у нього виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 35 980,00 грн., з яких 13 300,00 заборгованість за кредитом, 16 030,00 - заборгованість за нарахованими процентами, 6650 грн. штраф за кредитним договором, тому ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал Фінанс» просить стягнути з нього на свою користь вказану суму боргу, штрафу, а також понесені судові витрати.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 24 березня 2025 року відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та витребувано у Акціонерного Товариства «Таском Банк» належним чином завірені копії матеріалів, які б містили інформацію про течи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) платіжну карту № НОМЕР_4 .
14.04.2025 на адресу суду від АТ «Таском банк» надійшли матеріали витребувані судом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання, в якому позивач підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника, щодо заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Судом встановлено, що 28.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 7936198 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким останній отримав кредит у розмірі 9 300,00 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Таском Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування.Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту ІТС). Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 9.6. Кредитного договору, договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.
Згідно з п. 6.4 Кредитного договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: пп. 6.4.1 у розмірі 279,00 грн. на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання та пп. 6.4.2 у розмірі 93,00 грн. починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та /або неналежного виконання.
Відповідач відповідно до умов кредитного договору, п. 7.1.17, 7.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписала кредитний договір 28.05.2024 о 23:13:06 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором С5168, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 28.05.2024 на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Додатковий договір був підписаний 31.05.2024 о 09:09:19 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором C9760, надісланий на номер телефону відповідача. Кредитні кошти у розмірі 4 000,00 грн., згідно Додаткового договору були перераховані відповідачу 31.05.2024 на платіжну картку № НОМЕР_2 .
Додатково зазначили, що сума кредиту по укладеному кредитному договору, перераховується на платіжну карту відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній карті 5535116XXXXXX7721 відома тільки відповідачу. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Вказаний номер телефону відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій.
Відповідно до наданої АТ «Таском Банк» інформації станом на 14.04.2025 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , випущено миттєву банківську картку № НОМЕР_5 . Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_5 в період з 28.05.2024 по 02.06.2024 та який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 є НОМЕР_6 .
Відповідно до виписки за договором № б/н за картковим рахунком ОСОБА_1 за період з 28.05.2024 по 02.06.2024 встановлено, що на його рахунок 28.05.2024 зараховано переказ на картку на суму 13 300,00 грн..
24.12.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал Фінанс» укладено договір факторингу № 24.12/24-Ф від 24.12.2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.05.2024 перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал Фінанс».
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24.12/24-Ф від 24.12.2024/2024 ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал Фінанс» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 7936198 від 28.05.2024 в розмірі 35 980,00 грн., із них 13 300,00 грн. заборгованість за кредитом, 16 030,00 грн. заборгованість за процентами та 6650,00 грн. штраф за Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Примірник договору про споживчий кредит, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін.
Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Проте, відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Тобто, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Отже, до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором факторингу № 24.12/2024 від 24.12.2024 за договором № 7936198 від 28.05.2024.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідач не сплачує заборгованість за кредитним договором ні первісному кредитору, ні новому кредитору.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити щодо стягнення штрафу в розмірі 6650,00 грн. наступне.
Як зазначалося, то відповідно до п. 6.4 Кредитного договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: пп. 6.4.1 у розмірі 279,00 грн. на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання та пп. 6.4.2 у розмірі 93,00 грн. починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та /або неналежного виконання.
При цьому, відповідно до п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитуванння» у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
В такій редакції зазначений пункт набрав чинності з 24.12.2023.
Кредитний договір № 7936198 укладено 28.05.2024 строком на 360 днів, тобто до 28.05.2025. На момент звернення позивача до суду припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит не було.
Списання боргу за кредитним зобов`язанням означає, що боржник звільняється від обов`язку сплачувати певну суму коштів.
Таким чином, суд вважає, що нарахований первісним кредитором штраф у розмірі 6650,00 грн. підлягає списанню новим кредитором і в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 7936198 від 28.05.2024 у розмірі 29 330,00 грн..
Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за основною сумою кредиту та відсотками.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу не є позовною вимогою.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
З матеріалів справи вбачається, що 02 серпня 2024 року між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал Фінанс» та Фізичною особою-підприємцем Руденком К.В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018, було укладено договір про надання юридичних послуг №02/08/2024.
03.06.2024 року між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал Фінанс» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 складено акт приймання-передачі наданих послуг №26 до договору №02/08/3024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, відповідно до якого сторони загальна вартість юридичних послуг за підготовку позовних заяв про стягнення заборгованості за боржниками ТОВ «ФК «Укрглобал Фінанс» згідно реєстру №1 від 02.08.2024 складає 100000,00 грн.
Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16, роз`яснила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Оглянувши матеріали справи, судом встановлено, що вищевказана правнича допомога у наданих до суду доказах, стосується і пов`язана з предметом даної справи, фактична була виконана, а також була необхідною для реалізації позивачем свого права на звернення до суду та захист.
Суд бере до уваги, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 30.01.2023 № 910/7032/17).
Так, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової Постанови Великої Палати Верховного Суду №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) від 19.02.2020.
Отже, при визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи зазначене, результат розгляду справи, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат, предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також врахувавши відсутність клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню у визначеному ним розмірі - у сумі 5000,00 грн., що у даній справі відповідає критеріям розумності, співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору і ціни позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1974,74 грн. (81,52%).
Керуючись ст. ст. 12, 19, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 272, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанії «Укрглобал Фінанс» подану через представника Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 20 травня 2025 року.
Суддя: О.О. Романько