ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 травня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/352/25

Головуючий у першій інстанції Глушко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/971/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , -

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, заподіяної умисним пошкодженням майна,-

У С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з останнього на її користь 8000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної умисним пошкодженням майна, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5 000 грн, а всього 14 211,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14.10.2024, яке набрало законної сили 15.11.2024, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь 16 060,26 грн у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної умисним пошкодженням майна, 1 211,20 грн судових витрат зі сплати судового збору, 3 000 грн витрат на залучення спеціаліста, 5 000 грн витрат на правову допомогу. Рішення суду виконане відповідачем лише після подання до ДВС виконавчих листів у грудні 2024 року.

Указувала, що зазначеним рішенням встановлено факт умисного пошкодження відповідачем належного її автомобіля «Тойота Корола» д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначала, що майже рік її автомобіль є пошкодженим, а ОСОБА_2 не намагався відшкодувати їй шкоду, що впливає на її психологічний та душевний стан, оскільки вона не може насолоджуватися своєю річчю в повному обсязі через пошкодження автомобіля. Стверджувала, що вона втратила сон, оскільки думає про відновлення автомобілю, змушена витрачати час та гроші його відновлення.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18.03.2025 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, заподіяної умисним пошкодженням майна, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної умисним пошкодженням майна.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 105,60 грн в рахунок повернення судових витрат, із яких: 605,60 грн - по сплаті судового збору, 2 500 грн - за надання правничої допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 500 грн в рахунок повернення судових витрат за надання правничої допомоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову на суму 4 000 грн скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 000 грн моральної шкоди та провести новий розподіл судових витрат, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районним судом не спростовані доводи позивачки про те, що майже рік її автомобіль є пошкодженим, а ОСОБА_2 не намагався відшкодувати їй шкоду, що впливає на її психологічний та душевний стан, оскільки вона не може «насолоджуватися» своєю річчю в повному обсязі, втратила сон, змушена витрачати час та гроші на відновлення автомобіля.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_2 умисно протиправно пошкодив належний їй автомобіль, при розгляді справи про стягнення майнової шкоди не визнавав факт її заподіяння.

Указує, що суд не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у його постановах від 22 грудня 2022 року у справі №643/11774/18, від 23 листопада 2022 року у справі № 204/6248/20.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 суд першої інстанції врахувавши ступінь, глибину та тривалість моральних страждань, понесених позивачкою, вважав, що компенсація в сумі 4 000 грн буде належною сатисфакцією понесених душевних страждань.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_1 є власницею транспортного засобу TOYOTA COROLLA 1.6L, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 6).

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14.10.2024 (справа №728/2013/24), що набрало законної сили 15.11.2024, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної умисним пошкодженням майна задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної умисним пошкодженням майна, 16 060,26 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору 1 211,20 грн, у рахунок витрат на залучення спеціаліста 3 000 грн та у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 5 000 грн (а.с. 7-9).

Цим рішенням суду встановлено, що 06.03.2024 близько 11:30 год в м. Бахмач, вул. Чернігівська, відповідачем ( ОСОБА_2 ) умисно було пошкоджено належний позивачці ( ОСОБА_1 ) автомомобіль Тойота Корола, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого останній завдані матеріальні збитки в сумі 16 060,26 грн.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами першою та другою статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ст.1167 ЦК України).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20, постанова Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.11.2020 у справі № 444/3259/18.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14.10.2021, що набрало законної сили 15.11.2024, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної умисним пошкодженням майна задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної умисним пошкодженням майна 16060,26 коп.

Згідно із ч. 4 т. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи чи особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, неправомірними діями відповідача, які виразилися в умисному пошкодженні належного позивачці автомобіля, ОСОБА_1 спричинена моральна шкода, факт заподіяння якої відповідачем не оспорюється.

Колегія суддів уважає, що вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди районний суд, виходячи з обставин даної справи, урахувавши характер, обсяг та глибину завданих позивачці моральних страждань, дотримався вимог розумності, справедливості, виваженості та співмірності, взяв до уваги характер і спосіб завдання моральної шкоди, правильно вирішив даний спір, визначивши, що належною сатисфакцією моральної шкоди буде 4 000 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач умисно протиправно пошкодив автомобіль позивачки та не спростував наведені у позовній заяві доводи, не є слушними.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно не врахування правових висновків Верховного Суду, викладених у його постановах від 22 грудня 2022 року у справі № 643/11774/18, від 23 листопада 2022 року у справі №204/6248/20.

Так, у постанові від 23 листопада 2022 року у справі № 204/6248/20 Верховний Суд зазначив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі №643/11774/18 зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відтак, рішення районного суду ухвалене з урахуванням висновків, викладених у вищезазначених постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18.03.2025 - без змін, оскільки воно ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для його скасування.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, а рішення районного суду без змін, новий розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко