ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2025 року м. Кропивницький

справа № 389/536/24

провадження № 22-ц/4809/98/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - ДуковськогоО.Л., ДьомичЛ.М.,

при секретарі - ЗайченкоВ.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 липня 2024 року (суддя Український В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів споживача,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дії Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») щодо припинення дії договору і відмови у поверненні коштів, наданих відповідачу на вкладний (депозитний) рахунок.

Просила стягнути з АТ «Ощадбанк» заборгованість за строковим договором банківського вкладу №26139510 у загальному розмірі 84167,89 гривень. Зокрема, просила стягнути з відповідача суму основного неповернутого вкладу 58380,00 грн, 3% річних від простроченої суми після закінчення строку договору (за 9 місяців починаючи з 01.06.2023) - 1313,55 грн, пеня 0,1% від суми за кожний день (за 9 місяців починаючи з 02.06.2023) - 14186,34 грн., витрати на листування із банком - 288,00 грн, моральну шкоду - 10000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.05.2018 між сторонами укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій пенсійний депозит» №26139510. Предметом договору є розміщення позивачем в банку строкового вкладу в сумі 30000 гривень на строк шість місяців з 29.05.2018 по 29.11.2018 з можливістю його поповнення додатковими внесками і автоматичним продовженням строку договору з виплатою відсотків на суму вкладу з розрахунку 13,75% річних. У період з 29.05.2018 по 01.06.2024 вклад по завершенню строку договору автоматично продовжувався і поповнювався додатковими внесками до суми 65511,07 грн.

04.12.2023 під час з`ясування причин ненадходження відсотків на карту спеціаліст банку повідомив, що 01.06.2023 депозит анульовано, кошти переведено на поточний рахунок і проведено зняття через UKRKYIVMOBILEBANKING. На звернення позивача про надання роз`яснення та повернення коштів, відповідачем повідомлено, що скасування автопролонгації депозиту та зняття коштів здійснені за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування, а відповідальність за наслідками операцій в системі ДБО банк не несе.

Зазначала, що з її депозитного рахунку, відкритого у відділенні АТ «Ощадбанк» №10010/0172 (м.Знам`янка) безпідставно списані кошти без її розпорядження та відома. На її особистий номер телефону ніяких дзвінків і повідомлень стосовно списання грошових коштів не надходило. Системою ДБО вона не користується, функція «Ощад/24» на її телефоні відсутня.

Оскільки відповідач відмовився у добровільному порядку повернути належні позивачу грошові кошти, вона вимушена звернутись до суду з цим позовом.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 липня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 неповернуті кошти за строковим договором банківського вкладу №26139510 в розмірі 58380 (п`ятдесят вісім тисяч триста вісімдесят) гривень 00 коп.

Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 1313 (одну тисячу триста тринадцять) гривень 55 коп.; пеню в розмірі 14186 (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят шість) гривень; витрати на листування із банком в розмірі 288 (двісті вісімдесят вісім) гривень.

Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 липня 2024 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Ощадбанк» відмовити в повному обсязі.

При цьому відповідач посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, суд першої інстанції односторонньо та неповно з`ясував всі обставини справи, не звернув уваги на те, чиї дії чи бездіяльність призвели до виникнення спірних операцій та хто саме ініціював платіжні операції.

Вказує, що у судовому засіданні ОСОБА_1 підтверджено, що операції із зняття коштів з фізичним пред`явленням банківської платіжної картки № НОМЕР_1 (поточний рахунок № НОМЕР_2 ) 10.06.2023 та 25.06.2023 здійснені чоловіком позивача без її особистої присутності, що свідчить розголошення

ОСОБА_1 реквізитів платіжної картки банку, випущеної на її ім`я, що є порушенням (недотриманням) вимог пунктів договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Посилається на те, що вхід до системи дистанційного банківського обслуговування Mobile-банкінг«Ощад 24/7», операції з переказу коштів здійснені коректно, що можливо лише за наявності повного номеру банківської картки, CW-коду, терміну діїкартки та смс-паролів, які направлялися на фінансовий телефон позивача і були відомі виключно їй, що підтверджується наявними матеріалами справи. Відтак несанкціонований переказ грошових коштів міг статися в результаті розголошення клієнтом своїх персональних даних, реквізитів платіжних карток банку, випущених на ім`я ОСОБА_1 . За відсутності належних доказів щодо проведення операцій сторонніми особами поза волею та бажанням клієнта, відсутності доказів вини банку, банк не несе відповідальність за проведені позивачем операції по його рахунку.

Враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного переказу грошових коштів з її карткового рахунку з вини банку, вважає, що відповідач не повинен нести відповідальність за ці операції.

Вказав, що звернення ОСОБА_1 до поліції за фактом вчинення відносно неї шахрайських дій не свідчить про те, що відповідачем несвідомо або з необережності була розголошена інформація стосовно платіжної картки. Позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання банком законодавства або умов договору суду не надано та не доведено обставин, що становлять підставу заявленого позову.

Зазначає, що оскільки у позовній заяві, як і в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, на наведено правових обґрунтувань правомірності заявлених вимог та обґрунтування їх розміру, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 29.05.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір №26139510 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій пенсійний депозит» на ім`я фізичної особи (надалі за текстом - договір), у відповідності до якого вкладник вносить, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок на умовах цього договору кошти в сумі 30 000 грн. строком на 6 (шість) місяців.

Днем повернення депозиту є 29 листопада 2018 року, а у випадку автоматичного продовження строку депозиту, відповідно до умов цього договору, днем повернення депозиту є останній день продовження строку депозиту.

Відповідно до п. 1.2 договору процентна ставка за депозитом встановлюється в розмірі 13,75 % річних. У період з 29.05.2028 по 01.06.2024 вклад по завершенню строку договору автоматично продовжувався і поповнювався додатковими внесками досуми 65 511,07 грн, що визнається сторонами та підтверджується наданими позивачем квитанціями.

Згідно з п. 2.7 договору, після закінчення подовженого строку зберігання депозит продовжує зберігатись на рахунку протягом 1 дня (дня повернення депозиту). У цей день депозит та невиплачені проценти, нараховані до дня повернення депозиту, вказаного в п.1.1. договору, вкладник може отримати готівкою. Якщо в день повернення депозиту, вкладник не отримав депозит та/або проценти, то наступного банківського дня депозит та проценти перераховуються на рахунок, зазначений в п.3.3.1 договору, без нарахування процентів.

Відповідно до п.2.6 договору, якщо вкладник в день повернення депозиту не з`явився до установи банку для отримання депозиту, то строк дії договору та строк депозиту автоматично продовжується щоразу на строк, вказаний в п.1.1 договору.

Згідно з п.3.3.1 договору банк зобов`язується повернути депозит в день (дату) повернення депозиту, визначений у відповідності до п. 1 договору шляхом перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_3 або шляхом видачі готівкою та сплати нарахованих процентів.

Позивач виявила відсутність коштів на її рахунку та неодноразово зверталася до відповідача із заявами про відновлення депозитного рахунку (відшкодування коштів) та проведення службового розслідування по факту крадіжки її заощаджень. Отримала відповідь про те, що відміна авто пролонгації депозиту та зняття коштів здійснені за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування, а відповідальність за наслідками операцій в системі ДБО банк не несе.

05.12.2023 позивачем подано до правоохоронних органів заяву про кримінальне правопорушення з приводу шахрайського заволодіння її коштами з депозитного рахунку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Списання грошових коштів з рахунків ОСОБА_1 відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції.

Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, позивач повідомила про цей факт банк, який не провів будь-якого розслідування за даним фактом, та звернулася до правоохоронних органів.

Встановивши вказані обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції , враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 626 ЦК України регдаментовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні поговорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно зі ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Частиною першою статті 1071 ЦК України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України регламентовано, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частиною третьою статті 1092 ЦК України визначено, що у разі, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Законом України «Про платіжні послуги» визначаються поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Так, 29.05.2018 між банком та ОСОБА_1 укладено договір №26139510 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій пенсійний депозит» на ім`я фізичної особи (далі договір), у відповідності до якого вкладник вносить, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок на умовах цього договору кошти в сумі 30 000 (десять тисяч) грн. (далі депозит) строком на 6 (шість) місяців.

Днем повернення депозиту є 29.11.2018, а у випадку автоматичного продовження строку депозиту, відповідно до умов цього договору, днем повернення депозиту є останній день продовження строку депозиту.

Відповідно до п. 1.2 договору процентна ставка за депозитом встановлюється у розмірі 13,75 (двадцять цілих п`ять десятих) % річних.

У період з 29.05.2028 по 01.06.2024 вклад по завершенню строку договору автоматично продовжувався і поповнювався додатковими внесками до суми 65 000,00 грн.

Згідно п. 2.7 договору, після закінчення подовженого строку зберігання депозит продовжує зберігатись на рахунку протягом 1 дня (дня повернення депозиту). У цей день депозит та невиплачені проценти, нараховані до дня повернення депозиту, вказаного в п. 1.1 договору, вкладник може отримати готівкою.

Якщо в день повернення депозиту, вкладник не отримав депозит та/або проценти, то наступного банківського дня депозит та проценти перераховуються на рахунок, зазначений у п. 3.3.1 договору, без нарахування процентів.

Умовами договору передбачена можливість відмови від автоматичного продовження строку вкладу в «Ощад24/7» у відповідності до інструкції, розміщеної для клієнтів у загальному доступі на офіційному веб-сайті банку за посиланням https://www.oschadbank.ua/deposit/mij-pensijnij-depozit (копії створених роздруківок примірника договору, сторінка веб-сайту відповідача з посиланням на інструкцію, та інструкції додані до відзиву на позов).

Пунктом 9.3. договору (публічна частина) в редакції, яка діяла в момент здійснення спірних операцій, автоматичне продовження строку вкладу відповідно до п. 9.1. договору (публічної частини) скасовується в разі настання хоча б однієї з наступних подій:

9.3.1. отримання банком не пізніше дати повернення вкладу від вкладника заяви про відмову від автоматичного продовження строку вкладу або обрання вкладником відмови від автоматичного продовження строку вкладу в «Ощад24/7».

9.3.2. розміщення банком публічного письмового оголошення в установі банку та на офіційному вебсайті банку за адресоюwww.oschadbank.ua про відміну автоматичного продовження строку вкладу для даного виду вкладу. Автоматичне продовження строку вкладу не здійснюватиметься з дати, зазначеної у відповідному оголошенні.

09.05.2023 о 15:24:05, за зазначеним вище договором, банком отримано заявку про відмову від автоматичної пролонгації депозиту через Ощад 24/7.

Формування цієї заявки відбулося за допомогою Інтернет ресурсу/«Ощад 24/7» при умові проведення коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки банку, з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише позивачу, та були направлені на номер мобільного телефону.

За даними автоматизованої банківської системи послідовність подій відбувалась наступним чином:

09.05.2023 о 15:13 здійснено вихідний автоматичний ГУП-дзвінок від контакт- центру для підтвердження реєстрації в системі «Ощад 24/7», який був успішно прийнятий без з`єднання з оператором (запис автоматичних IRV дзвінків відсутній).

01.06.2023 о 12:28 авторизація через додаток Vіbег здійснена з номера телефону НОМЕР_4 , запит «щодо закінчення строку депозиту 01.06.2023, а кошти не надійшли на рахунок».

Клієнту надана інформація: «термін дії депозиту закінчився 01.06.2023, то перерахування суми відбувається на наступний робочий день, тобто 02.06.2023».

Клієнт завершив сесію самостійно.

На підставі п. 2.7 договору банком було здійснено повернення коштів 02 червня 2023 на поточний рахунок № НОМЕР_5 , який ОСОБА_2 , в повному обсязі.

Для реєстрації і встановлення нового мобільного додатку використовувались реквізити платіжної картки та ПІН-код до неї, які відомі тільки клієнту, а також одноразові ОТР-паролі, які надаються клієнту в автоматичному режимі на фінансовий номер мобільного телефону.

При цьому, жодних звернень чи скарг щодо непрацездатності СІМ-картки від ОСОБА_1 до банку не надходило, СМС сповіщення щодо реєстрації успішно відправлялися та доставлялися на фінансовий номер НОМЕР_13.

Надходженнями 09.05.2023 на номер телефону НОМЕР_4 смс-повідомлень, текстових повідомлень, інших повідомлень від відправника АТ «Ощадбанк», дані щодо телефонних та інтернет з`єднань номеру телефону НОМЕР_4 за 09.05.2023, підтверджується зміну умов договору та скасування продовження строку договору за ініціативою ОСОБА_1 .

Зокрема, матеріалами справи доведено надходження 09.05.2023 на номер телефону НОМЕР_4 смс-повідомлень, текстових повідомлень, інших повідомлень від відправника АТ «Ощадбанк», щодо телефонних та інтернет з`єднань номеру телефону НОМЕР_4 за 09.05.2023, що підтверджує зміну умов договору та скасування продовження строку договору за ініціативою ОСОБА_1 .

У подальшому, 02.06.2023 згідно умов депозитного договору №26139510 (п.3.3.1), кошти в сумі 65000,00 грн з депозитного рахунку перераховані на поточний (картковий) рахунок№ НОМЕР_2 .

Цього ж дня, з карткового рахунку позивача (платіжна картка № НОМЕР_1 ) відбулися перерахування грошових коштів: Платіжна картка № НОМЕР_1 02.06.2023 о 08:27:19 на суму 29000,00 грн (без урахування комісії) шляхом переказу коштів з використанням мобільного додатку «Ощад 24/7» на картковий рахунок відкритий в НОМЕР_6 » (картка НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ).

Платіжна картка № НОМЕР_1 02.06.2023 о 08:27:35 на суму 29000,00 грн (без рахування комісії) шляхом переказу коштів з використанням мобільного додатку «Ощад 24/7» на картковий рахунок, відкритий в AT «Ощадбанк» (картка НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ).

ТранзакційніCMC сповіщення по операціям не надсилались, оскільки послуга смс-інформування не була підключена.

Переказ коштів було здійснено на поточний рахунок клієнта AT «Ощадбанк» банківська платіжна картка № НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ) та з неї, одразу ж, 02.06.2023 08:33 переведено на карту ПриватБанку НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ).

Отримувачем коштів, та володільцем платіжної картки № НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ) є: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_11 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

За допомогою платіжної картки № НОМЕР_1 (поточний рахунок № НОМЕР_2 ), тобто з фізичним пред`явленням банківської платіжної картки, здійснено операції по зняттю коштів, а саме:

10.06.23 о 12:34 Видача готівки через ATMUKRZNAMYANKABRANCH 10010-0172 365906 А1000007 в розмірі 4 000.00 грн., комісія 40,00 грн.;

25.06.23 о 10:24 Видача готівки через ATMUKRZNAMYANKABRANCH 10010-0172 365909 А1000057 4 000.00 грн., комісія 40,00 грн.

Адреса ATMА1000007 на 10.06.2023 - Кіровоградська область м. Знам`янка, вул. Партизанська, 11.

Адреса НОМЕР_12 на 25.06.2023 - Кіровоградська область м. Знам`янка, вул. Михайла Грушевського, 14Г.

На переконання колегії суддів, наведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 власноруч здійснила розголошення своїх персональних даних, а саме пін-кодіу до картки.

Розголошення своїх персональних даних, а саме пін-коду до картки, беззаперечно підтверджується, операцією із зняття коштів з фізичним пред`явленням банківської платіжної картки № НОМЕР_1 (поточний рахунок № НОМЕР_2 ) 10.06.2023, та 25.06.2023 здійснені чоловіком позивача разом з іншою особою, без її особистої присутності, що підтверджується фото доказами наявними у матеріалах справи (том 1 а.с. 139-143).

При цьому, вказаний факт не заперечується позивачем. Відтак, письмовими доказами доведено розголошення ОСОБА_1 реквізитів платіжної картки банку, випущеної на її ім`я, що є порушенням (недотриманням) вимог договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Отже, відміна автопролонгації депозитного договору та переказ грошових коштів могли статися в результаті розголошення позивачем своїх персональних даних, реквізитів платіжної картки банку, випущеної на її ім`я, та одноразового коду підтвердження, який надходив на фінансовий номер телефону позивача, або втратою контролю за своїм фінансовим номером (телефоном), а отже порушенням (недотриманням) вимог пунктів договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, якими встановлено порядок взаємовідносин між клієнтом та банком.

Зокрема п. 9.15 розділу IX договору комплексного банківського обслуговування фізичних, визначено що клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про логін, пароль, картковий пароль, а також ПІН, CW2, строк дії, номер картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання логіна, пароля, карткового пароля несе виключно клієнт».

Пунктом 9.16 розділу IX договору комплексного банківського обслуговування фізичних, передбачено, що клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений банку в іншому встановленому договором порядку як номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону клієнта.

Відповідно до п. 9.17 розділу IX договору комплексного банківського обслуговування фізичних, клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у мобільних додатках GooglePay або в інших подібних додатках за допомогою технології біометрії, в тому числі якщо у мобільному пристрої збережені відбитки пальця(-ів) сторонньої особи.

Пунктом 17.1.5 договору сторони домовились, що послідовне введення одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений клієнтом банку в порядку та спосіб, визначений договором або ідентифікація клієнта шляхом біометрії, є аналогом власноручного підпису клієнта.

Пунктом 17.3.8 договору визначено, що наслідки операцій в системі ДБО, здійснених з використанням облікового запису клієнта, відповідальність за такі операції - несе особисто клієнт, а не банк.

Відповідно до п. 17.4.4 договору, клієнт персонально відповідає за зберігання і не

розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних/авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм-шпигунів на персональному програмному забезпеченні клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з картковим рахунком клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення.

09.05.2023 о 15:24:05, банком отримано заявку про відмову від автоматичної пролонгації депозиту через Ощад 24/7, формування якої відбулося за допомогою Інтернет ресурсу/«Ощад 24/7», коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки банку, з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які були відомі виключно позивачу та направлені на номер мобільного телефону.

Отже, зазначені обставини вказують на те, що несанкціонований переказ грошових коштів стався за безпосередньої участі ОСОБА_1 , або в результаті розголошення позивачем своїх персональних даних, реквізитів платіжних карток банку, випущених на ім`я ОСОБА_1 .

Враховуючи, що при вході до системи дистанційного обслуговування «Ощад24/7» та проведенні операцій з переказу коштів була проведена належним чином електронна ідентифікація електронного платіжного засобу банківської картки та його користувача, саме остання несе відповідальність за проведені операції по власному рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 3 статті 1066 ЦК України визначено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року, справа №691/699/16, та від 05 грудня 2018 року, справа №754/15020/15, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНабо іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2019 року, справа №489/1649/17, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Матеріалами справи встановлено, що інформацію, необхідну для персоналізації мобільного додатку та проведення операцій за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування, міг знати лише позивач за його свідомої та обачливої поведінки.

У постанові Верховного суду від 25 липня 2022 року у справі №577/2701/20 наведений правовий висновок, що установивши, що операції з переказу спірних коштів здійснені з використанням реквізитів платіжної картки (номер картки, дата закінчення строку дії карти тризначний код CVV2/CVC2, відомий лише держателю, який зберігається лише на платіжні картці) та підтверджено за допомогою технології MastercardSecureCode (СМС-повідомлення) унікальними одноразовими кодами направлені банком на фінансовий телефон позивача апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачкою не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного переказу грошових коштів з її карткового рахунку з вини банку, а тому відповідач не повинен нести відповідальність за ці операції.

За таких обставин, банк не несе відповідальність за проведені позивачем операції по його рахунку, оскільки ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного переказу грошових коштів з її карткового рахунку з вини банку.

Разом з тим, звернення позивача до поліції за фактом вчинення відносно неї шахрайських дій не свідчить про те, що відповідачем несвідомо або з необережності була розголошена інформація стосовно платіжної картки.

При цьому, відповідно до вимог ст. ст. 55, 128 КПК України, позивач, який є потерпілим в даному кримінальному провадженні, в разі встановлення винних осіб, може звернутись до них з відповідним позовом для захисту своїх прав, які він вважає порушеними.

Отже, позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання банком законодавства або умов договору суду не надано та не доведено обставин, що становлять підставу заявленого позову.

Водночас, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зауважує, що за своєю правовою природою такі вимоги є похідними від позовних вимог про визнання протиправними дії АТ «Ощадбанк» щодо припинення дії договору і відмови у поверненні коштів, наданих відповідачу на вкладний (депозитний) рахунок.

Тому, враховуючи що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії АТ «Ощадбанк» щодо припинення дії договору і відмови у поверненні коштів, наданих відповідачу на вкладний (депозитний) рахунок, є необґрунтованими, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з АТ «Ощадбанк» відшкодування моральної шкоди є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставою вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підстави звільнення від доказування визначені у статті 82 ЦПК України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний, тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа №129/1033/13.

З урахуванням наведеного вище, доводи позивача, викладені в позовній заяві, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, які свідчили б, що саме з вини відповідача або його неправомірних дій відбулося списання коштів з банківської карти позивача.

Враховуючи, що операції з переказу коштів у сумі 29000,00 грн та 29000,00 грн були здійснені 02.06.2023 шляхом переказу коштів з використанням мобільного додатку «Ощад 24/7» з використанням ПІН-коду, який був відомий лиши власнику картки, колегія суддів дійшла висновку, що АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за вказані операції.

Отже, суд першої інстанції неповно і неправильно встановив обставини, які мають значення для справи.

У зв`язку з тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та справедливості, відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України, таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів споживача - відмовити.

Компенсувати Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги в розмірі 1816 грн 50 коп за рахунок держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич