ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року

м. Київ

справа № 753/16857/23

провадження № 61-6193св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_2 ;

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Невкритого Володимира Юрійовича на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2024 року у складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи»), ОСОБА_2 про визнання недійсним повідомлення про зняття заборони відчуження та запису про іпотеку, договору купівлі-продажу квартири та скасування реєстраційних дій.

Адвокат Проценко М. М., подав в інтересах відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Адвокат Цимбал В. І., подав в інтересах ОСОБА_2 заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково. Заяву адвоката Цимбала В. І., подану в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн кожному.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1, подані представником Невкритим В. Ю. , залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року та додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року залишено без змін.

29 лютого 2024 року до апеляційного суду надійшла заява ТОВ «Кредитні ініціативи» про ухвалення додаткового рішення у справі.

04 березня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката

Цимбала В. І. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2024 року заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково. Заяву ОСОБА_2, подану представником Цимбалом В. І. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000,00 грн кожному.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що визначені представниками відповідачів витрати на правничу допомогу в сумі по 50 000,00 грн є завищеним у даній категорії справ, не відповідають критеріям розумності та реальності, не є співмірними із складністю справи і виконаними адвокатами роботами.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачами на правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 137 та частиною третьою статті 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатами робіт, заперечення представника позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення, апеляційним судом зроблено висновок про наявність правових підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу надану ТОВ «Кредитні ініціативи» адвокатом Проценком М. М. до 4 000,00 грн , та зменшити витрати на професійну правничу допомогу надану ОСОБА_2 адвокатом Цимбалом В. І. до

4 000,00 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Невкритий В. Ю. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить зазначене судове рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяв про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Підставою касаційного оскарження указаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 травня 2024 року касаційне провадження у справі відкрито, витребувано цивільну справу з Дарницького районного суду м. Києва.

22 травня 2024 року справа № 753/16857/23 надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Невкритого В. Ю. мотивована тим, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Звертає увагу на те, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Вважає, що до заяви про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат у справі № 753/16857/23, представником ОСОБА_2 не додано документу, що підтверджував би фактично понесені витрати ОСОБА_2 на сплату за надання правової допомоги.

Вважає, що заявлена представником ОСОБА_2 сума відшкодування судових витрат явно не відповідає критерію розумності і обґрунтованості, враховуючи складність справи та час її розгляду у суді першої інстанції.

Відзив на касаційну скаргу на додаткове постанову не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 поданому представником відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», Проценком М. М., заявлено вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Заявлено таку вимогу і представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Цимбалом В. І. у відзиві, поданому до суду апеляційної інстанції.

Надаючи пояснення в судовому засіданні 28 лютого 2024 року, представниками відповідачів Проценком М. М. та Цимбалом В. І. також було вказано на те, що докази, які підтверджують понесення витрат на правову допомогу будуть подані протягом 5 днів з моменту винесення постанови.

Встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , подані представником Невкритим В. Ю. , залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року та додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року залишено без змін.

29 лютого 2024 рокупредставником відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», адвокатом Проценком М. М. подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

На підтвердження витрат на правову допомогу до заяви долучено договір

№ 11/10/2023 про надання правової допомоги від 11 жовтня 2023 року укладеним між ТОВ «Кредитні ініціативи» та Пороценком М. М. , додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 11/10/2023 від 11 жовтня 2023 року, додаток до договору про надання правової допомоги № 11/10/2023 від 11 жовтня 2023 року.

Згідно детального опису робіт (надання послуг) виконаних адвокатом по справі

№ 753/16857/23 на етапі апеляційного провадження надана наступна правова допомога:

1. Аналіз апеляційних скарг ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року та на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року у справі № 753/16857/23, поданих апелянтом доказів, практики Верховного Суду в даній категорії справ.

2. Складання та надсилання до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року у справі № 753/16857/23.

3. Складання та надсилання до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року у справі № 753/16857/23.

4. Складання та надсилання до Київського апеляційного суду клопотання про стягнення судових витрат.

5. Безпосередня участь у судовому засіданні по справі, що відбудеться 28 лютого 2024 року о 10 год. 00 хв.

04 березня 2024 року представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Цимбалом В. І. подано до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення.

На підтвердження витрат на правову допомогу до заяви долучено договір № 19/2023 про надання правової допомоги від 15 жовтня 2023 року укладеним між

ОСОБА_2 та Цимбалом В. І. , додаткову угоду до договору № 19/2023 про надання правничої допомоги від 15 жовтня 2023 року.

Згідно акту приймання наданої професійної правничої допомоги № 2 від 28 лютого 2024 року адвокатом надано наступні послуги:

1. Аналіз апеляційних скарг ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року та на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року у справі

№ 753/16857/23 та поданих доказів, практики Верховного суду в даній категорії справ.

2. Складання та надіслання до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року у справі № 753/16857/23.

3. Складання та надіслання до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року у справі № 753/16857/23.

4. Складання та надіслання до Київського апеляційного суду клопотання про стягнення судових витрат.

5. Безпосередня участь у судовому засіданні 28.02.2024.

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Невкритого В. Ю., колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частин першої та другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Саме суди першої та апеляційної інстанцій здійснюють дослідження та оцінку доказів.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якої надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

У Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин першої-третьої, восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В пункті 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Згідно з правовими висновками, викладеними в додаткових постановах Верховного Суду від 16 червня 2022 року у справі № 873/244/21, від 19 липня 2022 року у справі № 910/6807/21, від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Судами встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу до заяви долучено договір № 11/10/2023 про надання правової допомоги від 11 жовтня 2023 року укладеним між ТОВ «Кредитні ініціативи» та Пороценком М. М. , додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 11/10/2023 від 11 жовтня 2023 року, додаток до договору про надання правової допомоги № 11/10/2023 від 11 жовтня 2023 року.

Згідно детального опису робіт (надання послуг) виконаних адвокатом по справі

№ 753/16857/23 на етапі апеляційного провадження надана наступна правова допомога:

1. Аналіз апеляційних скарг ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року та на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року у справі № 753/16857/23, поданих апелянтом доказів, практики Верховного Суду в даній категорії справ.

2. Складання та надсилання до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року у справі № 753/16857/23.

3. Складання та надсилання до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року у справі № 753/16857/23.

4. Складання та надсилання до Київського апеляційного суду клопотання про стягнення судових витрат.

Безпосередня участь у судовому засіданні по справі, що відбудеться 28 лютого 2024 року о 10 год. 00 хв.

На підтвердження витрат на правову допомогу до заяви долучено договір № 19/2023 про надання правової допомоги від 15 жовтня 2023 року укладеним між

ОСОБА_2 та Цимбалом В. І. , додаткову угоду до договору № 19/2023 про надання правничої допомоги від 15 жовтня 2023 року.

Згідно акту приймання наданої професійної правничої допомоги № 2 від 28 лютого 2024 року адвокатом надано наступні послуги:

1. Аналіз апеляційних скарг ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року та на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року у справі

№ 753/16857/23 та поданих доказів, практики Верховного суду в даній категорії справ.

2. Складання та надіслання до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року у справі № 753/16857/23.

3. Складання та надіслання до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року у справі № 753/16857/23.

4. Складання та надіслання до Київського апеляційного суду клопотання про стягнення судових витрат.

5. Безпосередня участь у судовому засіданні 28.02.2024.

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про врахування обсягу виконаних адвокатами робіт, заперечення представника позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення, про наявність правових підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу надану ТОВ «Кредитні ініціативи» адвокатом Проценком М. М. до 4 000,00 грн, та зменшення витрат на професійну правничу допомогу надану ОСОБА_2 адвокатом Цимбалом В. І. до 4 000,00 грн.

Таким чином оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції відповідає вимогам закону і підстав для її скасування немає.

Доводи касаційної скарги про неврахування апеляційним судом висновків про застосування норм права у подібних спірних правовідносинах, які викладені у наведених заявником постановах Верховного Суду, є необґрунтованими, оскільки висновки у цих справах і у справі, яка переглядається, та встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

У справі, яка переглядається, проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що при вирішенні спору по суті судом апеляційної інстанції було ухвалено судове рішення відповідно до встановлених ним обставин на підставі поданих сторонами доказів, які мають індивідуальний характер. Судом правильно застосовані норми процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в судовому рішенні, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів.

З огляду на викладене Верховний Суд, у межах доводів касаційної скарги, дійшов висновку, що вони належним чином не підтверджені та не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Інші доводи касаційної скарги в цілому зводяться до незгоди заявника з встановленими судом апеляційної інстанцій обставинами справи та наданою ним оцінкою доказів, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Невкритого Володимира Юрійовича залишити без задоволення.

Додаткову постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара