Справа № 303/8147/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 травня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.,

суддів Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чередниченко Юрій Валентинович, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2024 року, ухвалене суддею Гутій О.В., в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У жовтні 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 25.08.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено кредитний договір № строком на 36 місяців в сумі кредиту 31 077 гривень. Щомісячна процентна ставка становить 2,99%.

07.10.2016 року між ТОВ «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 року, відповідно до умов якого до останній приймає належні ТОВ «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників.

04.04.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, відповідно до умов якого останній приймає належні АТ «Таксомбанк» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників.

Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» наділено правом вимоги за кредитним договором укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_1 .

Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № від 25.08.2021 укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР» у сумі 41 583,67 гривень, яка складається з: 26 348,16 гривень основний борг, 3,10 гривень заборгованість по відсоткам та 15 232,41 комісія.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором кредиту № в розмірі 41 583,67 гривень, з яких: 26 348,16 гривень основний борг, 3,10 гривень заборгованість по відсоткам та 15 232,41 комісія. У зв`язку із задоволенням позовних вимог стягнуто з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 3 028 гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чередниченко Ю.В., подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції та просить скасувати таке та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що не повідомлявся судом про дату, час та місце судових засідань та не отримував копію позовної заяви у зв`язку з чим був позбавлений можливості підготувати відзив на позовну заяву.

Вказує, що сплатив частину боргу протягом першого місяця користування кредитом, однак суд першої інстанції не витребував у позивача документів щодо сплати частини боргу.

Посилається на Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», а саме на п. 15 ст. 14, в якому вказано, що військовослужбовці звільняються від сплати відсотків за кредитом, а також штрафів, пені(комісії) за кредитом.

Крім цього, як на підставу звільнення його від сплати процентів посилається на форс-мажорну обставину, а саме на введення воєнного стану та участь його як військового у захисті України.

У прохальній частині апеляційної скарги просить застосувати положення позовної давності.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 25.08.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено кредитний договір № за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах, встановлених договором. ОСОБА_1 отримав 31 077 гривень кредитних коштів строком на 36 місяців(а.с.4-5).

Згідно даних паспорту кредиту №5580952 щомісячні проценти за користування кредитом становлять 2,99% та загальні проценти 0,01%. Також, умовами договору передбачено встановлення пільгового періоду на перші від дати надання кредиту 6 платіжних періодів. Протягом цього періоду позичальник звільняється від внесення щомісячних процентів та сплачує річні проценти у розмірі, встановленому для пільгового періоду. Сума належного виконання до закінчення пільгового періоду 31 078,41 грн(а.с.6-8).

Сторони підтверджують, що до підписання цього Договору вони домовились, що підписання цього Договору зі сторони кредитодавця може бути здійснено власноручним підписом уповноваженої особи кредитодавця або накладенням електронного підпису або використанням факсимільного відтворення печатки кредитодавця та аналогів власноручного підпису уповноважених осіб кредитодавця за допомогою засобів механічного копіювання(п. 3.3. Договору).

Підписанням цього договору ОСОБА_1 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Позичальник підтвердив отримання всіх пояснень необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання взятих на себе зобов`язань.

У заяві-анкеті ОСОБА_1 також підтвердив, що ознайомлений з Внутрішніми правилами надання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на їх веб-сайті(а.с.9).

Згідно з розрахунку заборгованості за Кредитним договором № від 25.06.2021 за період з 04.04.2024 по 31.08.2024 сума заборгованості ОСОБА_1 становить 41 583,67 гривень, з яких: 26 348,16 гривень основний борг, 3,10 гривень заборгованість по відсоткам та 15 232,41 комісія (а.с.15).

07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ПАТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 згідно умов якого, первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором(а.с.16-17).

04.04.2024 між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/17-Ф. Пунктом 2.1. договору передбачено, що фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги(а.с.18-19).

Актом прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024, клієнт передав права вимоги фактору, зокрема і щодо кредитного договору між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 № від 25.08.2021(а.с.20).

Згідно витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №НІ/11/17 від 04.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло від АТ «Таскомбанк» всі права вимоги щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № від 25.08.2021. Заборгованість ОСОБА_1 , яку прийняло ТОВ «ФК «ЄАПБ» складає суму 41 583,67 гривень, з яких: 26 348,16 гривень основний борг, 3,10 гривень заборгованість по відсоткам та 15 232,41 комісія(а.с.21).

Перевіряючи законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З матеріалів справи вбачається, що підставою звернення ТОВ «ФК «ЄАПБ» стало невиконання взятих на себе за кредитним договором № від 25.08.2021 позичальником ОСОБА_1 зобов`язань щодо повернення кредитних коштів.

У своїх доводах в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує щодо наявності кредитних правовідносин між ним та ТОВ «ФК «ЄАПБ». Не надає власний контр розрахунок, не подавав у суді першої інстанції відзиву на позовну заяву через неотримання ним позовної заяви та будь-яких процесуальних документів суду першої інстанції.

Під час перевірки обставин справи та наявних у справі матеріалів, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Кредитний договір № між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено 25.08.2021.

Договір відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ПАТ «Таскомбанк» укладено 07.10.2016.

Згідно п. 9.2. Договору, цей Договір діє протягом 1 календарного року, але у будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Таким чином, кредитний договір було укладено значно пізніше, ніж ТОВ «ФК «ЦФР» передало право вимоги ПАТ «Таскомбанк». Тобто, на момент передачі відступлення прав вимоги ще не виникло у позичальника зобов`язання зі сплати кредитних коштів, а тому нема підстав вважати, що права вимоги перейшли від ТОВ «ФК «ЦФР» до ПАТ «Таскомбанк», та це означає, що ПАТ «Таскомбанк» не набуло право вимоги за кредитним договором № та не могло передати право вимоги на такий договір відповідно до договору факторингу №НІ/11/17-Ф укладеному між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки у такого не виникло право вимоги, який би можна було передати позивачеві.

Пунктом 2.2. Договору відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ПАТ «Таскомбанк» від 07.10.2016, передбачено, що первісний кредитор щоденно передає новому кредитору права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог.

Тобто, в матеріалах справи відсутній акт передачі реєстрів прав вимог, який засвідчує факт передачі прав вимоги на кредитний договір № від ТОВ «ФК «ЦФР» до ПАТ «Таскомбанк».

Також, серед пунктів договору відступлення прав вимоги відсутній пункт, яким передбачається передача прав вимоги також на майбутні кредитні договори, які будуть укладені між первісним кредитором та боржниками.

Окрім наведеного, вищезгаданий договір про відступлення права вимоги не був пролонгований, а тому строк дії такого закінчився 07.10.2017.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які квитанції чи платіжні інструкції про перерахування коштів за договором відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ПАТ «Таскомбанк» укладеного 07.10.2016 і так само щодо договору факторингу №НІ/11/17-Ф укладеного між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ».

З вищенаведеного слідує, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не наділена правом вимоги за кредитним договором № від 25.08.2021 укладеним між між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР», оскільки первісний кредитор не міг передати ПАТ «Таскомбанк» право вимоги, яке ще на той момент не виникло.

Колегія суддів апеляційного суду вважає це самостійною достатньою підставою щодо задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення, яким слід відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 щодо стягнення кредитної заборгованості, а тому доводам апеляційної скарги оцінка апеляційним судом не надається.

Крім цього, у кредитному договорі містяться посилання на Закон України «Про споживче кредитування», а тому даний вид правовідносин стосується прав ОСОБА_1 , як споживача, тобто поширюється також дія Закону України «Про захист прав споживачів».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суд увід 11.12.2024 у справі №753/25744/21 касаційний суд виснував, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

Щодо заявленого у апеляційній скарзі клопотання про застосування строків позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу(ч. 1 ст. 256 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №369/6892/15-ц).

Оскільки, підстав для задоволення позовних вимог немає, а також право позивача, в даному випадку та з урахуванням всього вищезазначеного, порушено не було, то у апеляційного суду відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Щодо наявності процесуальних порушень.

Відповідач вказує, що суд першої інстанції порушив його процесуальні права, оскільки не повідомляв його про дату, час та місце судових засідань, не надіслав йому позовну заяву та оскаржуване рішення.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2024 року провадження у справі відкрито та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Тобто, якщо розгляд справи здійснюється без повідомлення сторін, то судові повістки по справі сторонам спору не надсилаються.

Згідно відповіді на запит заступника начальника відділу «ЦНАП» Мукачівської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За даною судом першої інстанції здійснювалось надсилання ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою, а також оскаржуваного рішення, однак такі поштові повідомлення повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Як зазначає відповідач, він є військовослужбовцем та несе службу в лавах ЗСУ, а тому цілком логічно, що вдома перебуває вкрай рідко.

Апеляційний суд констатує, що судом першої інстанції вживались всі належні заходи процесуального характеру.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, без належного дослідження всіх істотних обставин справи та наданих суду доказів, а тому на підставі пунктів 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 12, 81, 141, 374, 376, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чередниченко Юрій Валентинович, задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 травня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: