Справа № 697/691/25
Провадження № 2-о/697/54/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі, Черкаської області цивільну справу, яка подана в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , заявник) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що він, ОСОБА_1 в 2024 році звернувся до Відділу обслуговування громадян № 8 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з документами для підтвердження трудового стажу.

Однак під час перевірки з`ясувалось, що згідно архівної довідки від 06.08.2024 № 242/04-03 виданої Об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району про те, що він працював та рахувався в колгоспі «Дніпро» (КСГП «Дніпро» - 13.05.1993, СТОВ «Дніпро» - 15.02.2000) с. Келеберда, Канівського району, Черкаської області значиться як « ОСОБА_2 », а по паспорту він « ОСОБА_1 ».

Оскільки по паспорту він ОСОБА_1 , йому було відмовлено у врахуванні стажу та заробітку при призначенні пенсії згідно вищезазначеної довідки. Причиною цього є розбіжності у правовстановлюючих документах, а саме: довідки від 06.08.2024 № 242/04-03 виданої Об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району.

У зв`язку з вказаними обставинами, заявник звертається до суду для встановлення факту належності йому вищезазначеної довідки, оскільки це потрібно для реалізації його прав по призначенню пенсії та просить встановити факт належності йому ОСОБА_1 довідки від 06.08.2024 № 242/04-03 виданої Об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району, в якій він зазначений як « ОСОБА_2 ».

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі (а.с.18).

02.04.2025 до суду від ГУ ПФУ в Черкаській області надійшов відзив на подану заяву ОСОБА_1 в якому представником зазначено, що розбіжність в невірному написанні по батькові заявника слугувала відмовою у зарахуванні необхідного страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Надані документи (архівні довідки) не можуть бути належними та допустимими доказами в частині зарахування страхового стажу за період роботи і унеможливлюють право особи в призначенні пенсії за віком. У даному випадку заявником не вірно обрано спосіб захисту, позаяк наведені обставини пов`язані з відмовою контролюючого органу у перерахунку пенсії за віком, а тому вказані спірні правовідносини повинні розглядатися в межах адміністративного судочинства, шляхом визнання неправомірних дій з боку уповноваженого органу з наступним вирішенням спору про право. Надані заявником документи: паспорт, свідоцтво про народження належить особі, якій вони видані ОСОБА_1 , однак інформація, яка зазначена в архівній довідці, як документа, який підтверджує період роботи та кількість вихододнів стосується ОСОБА_2 .

Виходячи з вищевикладеного, представник ГУ ПФУ в Черкаській області просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.23-25).

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Пояснив, що при звернені до пенсійного фонду була виявлена розбіжність в його документах, а саме: в архівній довідці в частині зазначенні по батькові заявника. Вказана помилка перешкоджає призначенню пенсії, а тому необхідно встановити належність йому архівної довідки.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У письмовому відзиві на заяву ОСОБА_1 , який надійшов до суду 02.04.2025 просив судові засідання проводити без його участі (а.с.25-зворот).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що працював з батьком заявника ОСОБА_4 в с. Келеберда в колгоспі «Дніпро». Свідок працював в колгоспі з 1987 року головним агрономом, був також на посаді голови колгоспу, а ОСОБА_5 головним зоотехніком. Сина ОСОБА_6 ОСОБА_7 знає давно, вони жили по-сусідству. ОСОБА_8 працював також в колгоспі «Дніпро» зварювальником, на фермі, слюсарем по ремонту. Коли свідок у 1987 році став працювати в колгоспі «Дніпро», то на той час ОСОБА_1 вже працював на фермі в цьому ж колгоспі. Раніше ОСОБА_7 називали « ОСОБА_9 » і « ОСОБА_10 », тому напевне і розбіжність в архівній довідці виникла у зв`язку з даною обставиною. ОСОБА_8 працював у колгоспі постійно, аж до його розформування.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що працював з ОСОБА_12 в колгоспі «Дніпро» орієнтовно з 1987 року. Коли він прийшов на роботу в колгосп, то ОСОБА_8 вже працював зварювальником. Він працював в колгоспі постійно, аж до його розформування. Крім колгоспу більше ніде не працював. Знав також батька заявника ОСОБА_6 , який також працював в колгоспі зоотехніком.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_7 знає давно, із 1970-х років, коли переїхала в с. Келеберда. Розпочала свою трудову діяльність в колгоспі «Дніпро» з 1982 року. З 1983 року була завідуючою ферми. Коли працювала на фермі, то ОСОБА_8 працював в колгоспі зварювальником. Він став працювати в колгоспі орієнтовно з 1983-1984 років, точно не пам`ятає. У вказаному колгоспі він працював постійно. Також знає батька заявника ОСОБА_6 , який працював в колгоспі зоотехніком.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення заявника, свідків, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Канівським МВ УМВС України в Черкаській області 15.05.2008, прізвище, ім`я та по батькові заявника заначено як « ОСОБА_1 », дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Келеберда, Канівського району, Черкаської області (а.с.4-5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 10.08.1962, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_1 » народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Келеберда, Гельмязівського району, Черкаської області. У свідоцтві про народження прізвище батьків зазначено «батько ОСОБА_14 » та «мати ОСОБА_15 » (а.с.7).

Також, як вбачається з копії свідоцтва про восьмирічну освіту № НОМЕР_3 та атестата № НОМЕР_4 , прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_1 » (а.с.8, 9).

З трудової книжки серії НОМЕР_5 , дата заповнення: 26.11.1981, виданої на « ОСОБА_1 » (заповнено російською мовою) ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що заявник розпочав свою трудову діяльність з 26.11.1981 в ремонтно-механічному цеху електрозварювальником 2 розряду та звільнений 20.03.1984 за власним бажанням (а.с.10).

З трудової книжки серії НОМЕР_6 виданої на « ОСОБА_1 » (заповнено російською мовою) ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що заявник у 1984 році прийнятий в члени колгоспу «Дніпро» (а.с.11-12).

При цьому дата народження, як на титульному аркуші зазначеної трудової книжки, де міститься прізвище заявника російською мовою, вказано дату народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що співпадає з датою народження заявника, яка вказана у паспорті громадянина України, а також у свідоцтві про народження.

Відповідно до архівної довідки № 242/04-03 від 06.08.2024, виданої Об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району, довідка видана ОСОБА_2 (так в документах) про те, що з квітня 1984 року по грудень 1998 року він дійсно працював та числився в колгоспі «Дніпро» (КСГП «Дніпро» - 13.05.1993, СТОВ «Дніпро» - 15.02.2000) с. Келеберда Канівського району Черкаської області (а.с.13).

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як передбачено у пункті 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Аналогічна норма була передбачена і у пунктах 5, 18 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 16.11.1973 №529 «Про трудові книжки робітників і службовців» (чинної на час видачі трудової книжки заявнику), яка втратила чинність згідно з пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Пунктом 1.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

З наведеного вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу є трудова книжка.

Відповідно до п. 2.2. Інструкції №58, до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції №58, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Водночас, законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

За змістом п.п. 2 п. 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, до заяви про призначання пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Відповідно до пунктів 3, 26 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу ІІІ Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 №295/5, архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву. При цьому зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. Відомості про роботу в різних установах надаються в одній довідці. До архівної довідки для призначення пенсії або перерахунку пенсії включаються відомості, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1).

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація його права на соціальний захист щодо вирішення питань оформлення пенсії за віком.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

В судовому засіданні допитані як свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , які підтвердили, що ОСОБА_1 дійсно працював в колгоспі «Дніпро» с. Келеберда Канівського району Черкаської області з 1984 року.

Крім того, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що архівна довідка № 242/04-03 від 06.08.2024 належить ОСОБА_1 та інформація, зазначена в ній стосується саме його, що підтверджено матеріалами справи.

Встановлення факту належності заявнику архівної довідки № 242/04-03 від 06.08.2024 має для нього юридичне значення, оскільки наявність вказаних розбіжностей в архівній довідці позбавляє його можливості отримати соціальні гарантії, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

У даному випадку встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, оскільки суд не встановлює факт наявності трудового стажу для призначення пенсії заявнику, а законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 733/324/21.

Також суд не погоджується з доводами представника заінтересованої особи про те, що фактично, на думку представника заінтересованої особи, між заявником та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкасьській області виник спір про право заявника на призначення пенсії за віком, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Суд звертає увагу на те, що предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту, що має юридичне значення. ОСОБА_1 просив встановити саме факт належності йому архівної довідки без встановлення чи спростування відображеної у ній інформації, що свідчить про відсутність спору про право.

З приводу посилання представника заінтересованої особи на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 539/4118/19, суд зазначає, що у справі, яка переглядалася Верховним Судом, встановлення юридичного факту належності заявнику архівної довідки було потрібним заявнику для отримання (заміни) ним нового посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, однак законодавством було передбачено позасудовий порядок визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який надає право на передбачені законом пільги у разі виникнення спірних питань. Також Верховний Суд виснував, що довідка про участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження не є правовстановлюючим документом, а тому цей факт не може бути встановлений на підставі п. 6 ч. 1 статті 315 ЦПК України.

За таких обставин висновок, висловлений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №539/4118/19, не є релевантним для застосування у даній справі, оскільки предмет правовідносин не є тотожним.

Отже, як було встановлено судом, вищевказані факти знайшли своє підтвердження, доведені та підтверджені вищевказаними доказами. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація його права на соціальний захист щодо вирішення питань оформлення пенсії за віком.

Також судом встановлено, що заявнику виправити дані факти в позасудовому порядку неможливо, оскільки відповідно до вимог п. 11, п. 13 наказу Міністерства юстиції України №295/5 від 02.03.2015 «Про затвердження Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів)» прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами «так у документах». У тексті архівних довідок не дозволяється робити виправлення, не допускаються коментарі та власні висновки виконавця. Таким чином, Об`єднаний трудовий архів сільських територіальних громад Черкаського району не має можливості внести відповідні виправлення в архівну довідку, оскільки в архівних документах по батькові заявника записано саме у вищевказаний спосіб.

Оскільки у архівній довідці наявні розбіжності в частині зазначення по батькові заявника, які не можуть бути виправлені шляхом внесення змін, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 архівної довідки № 242/04-03 від 06.08.2024, виданої Об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 27.05.2025.

Головуючий Б . К . Скирда