Провадження №: 2/752/1530/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Митрофанової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30 відсотків від доходу з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття року, стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 25 відсотків від доходу, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною до досягнення дитиною ( ОСОБА_3 ) трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого записаний відповідач. Відповідач відмовляється добровільно надавати їй матеріальну допомогу, вона не має можливості працювати внаслідок догляду за малолітньою дитиною, у зв`язку з чим, позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказана ухвала суду разом з копією позовної заяви з перекладом направлялась на адресу відповідача.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, від спільного проживання мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною першою статті 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дітей.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Нормами статті 183 СК України також встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином Румунії, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 № 2709-IV суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» віж 22.09.2011 № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про міжнародне приватне право» зобов`язання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статті 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання. Якщо особа, яка має право на утримання, не може його одержати згідно з правом, визначеним у частині першій цієї статті застосовується право їхнього спільного особистого закону. Якщо особа, має право на утримання, не може його одержати згідно з правом визначеним частиною першою та другою цієї статті, застосовується право держави, у якій особа, яка зобов`язана надати утримання, має місце проживання.

За таких обставин, оскільки дитина проживає з позивачем, а відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 05 листопада 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку суд зазначає наступне.

Питання утримання жінки батьком дитини врегульовано нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років.

Частина 4 ст. 84 СК України визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

У частині 1 статті 79 СК України зазначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Частиною 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання дружини, суд враховує те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано), а дружина проживаючи з їх сином та здійснюючи догляд за ним, потребує такої допомоги.

Зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дружини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1/6 частки доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Також, суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Керуючись до ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Румунії (номер: НОМЕР_1 ), персональний номер НОМЕР_2 , місце фактичного проживання: країна: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 листопада 2024 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Румунії (номер: НОМЕР_1 ), персональний номер НОМЕР_2 , місце фактичного проживання: країна: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05 листопада 2024 року і до досягнення трирічного віку дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Румунії (номер: НОМЕР_1 ) персональний номер НОМЕР_4 ,місце фактичного проживання: країна: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі - 2422,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Митрофанова