ПОСТАНОВА

іменем України

20 травня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/674/24

провадження № 22-ц/4809/733/25

Кропивницький апеляційний суд в складі:

у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Виконавчий комітет Фортечної районної у м. Кропивницькому ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Троянська-Гатенюк Ірина Вадимівна,на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 січня 2025 року, у складі судді Павелко І.Л.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилався на те, що він є рідним онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2020 року дід заявника - ОСОБА_2 хворіє та на даний час має діагноз: стенозируючий церебральний атеросклероз ІІ-ІІІ ст., атеросклероз генеза, вестибулопатичний церебростем та психоорганичний синдром.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та призначити його, як онука, опікуном недієздатного у зв`язку із відсутністю інших осіб, здатних виконувати обов`язки опікуна.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 січня 2025 року заяву задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним. У задоволенні заяви про призначення опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Троянська-Гатенюк Ірина Вадимівна, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просв вказане рішення суду скасувати в частині відмовлених вимог заяви про призначення його опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву в цій частині.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України перегляду та перевірці апеляційним судом не підлягає.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити. Виконавчий комітет Фортечної районної у м. Кропивницькому ради у судове засідання свого представника не направив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 є рідним онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,10).

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 25 жовтня 2023 року ОСОБА_2 хворіє та має діагноз: стенозируючий церебральний атеросклероз ІІ-ІІІ ст., атеросклероз генеза, вестибулопатичний церебростем та психоорганичний синдром (а.с.13).

Як свідчить довідка про склад сім`ї квартального комітету №7 Фортечного району м. Кропивницького від 10 січня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований один ОСОБА_2 (про реєстрацію однієї особи) (а.с.19).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною дочкою ОСОБА_2 (а.с.15).

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією онкологічної МСЕК серії 10 ААВ №760844 та індивідуальною програмою реабілітації інваліда від 24 лютого 2014 року №330 онкологічна МСЕК ОСОБА_5 мала другу групу інвалідності з 24 лютого 2014 року строком до 01 березня 2015 року (а.с.20-22). Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією онкологічної МСЕК серії 10 ААВ №862472 ОСОБА_5 має третю групу інвалідності з 17 лютого 2015 року безтермінову (а.с.20).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 25 жовтня 2024 року №455 ОСОБА_2 страждає на стійке хронічне психіатричне захворювання у формі атеросклеротичної деменції. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними (а.с.53-54).

Листом Виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради від 06 серпня 2024 року №ж-82 відмовлено у призначенні заявника опікуном та зазначено, що відповідно до п.4.3 Положення про опікунську раду у період дії воєнного стану при розгляді заяв про погодження кандидатури опікунів або піклувальників, погодження кандидатур опікунів або піклувальників із числа призовників, військовозобов`язаних, резервістів та військовослужбовців здійснюється виключно у випадках відсутності інших близьких осіб, які можуть бути опікунами або піклувальниками (а.с.65).

Відповідно до статті 21, частини другої статті 22, частини першої статті 28, частини першої статті 29, частини першої, другої статті 55 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

В силу частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст.40 ЦК України).

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Під час призначення опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі по тексту Правила).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Зазначені висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20.

Аналогічні положення також зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88.

Пунктом 3.1 вищевказаних Правил визначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Верховний Суд у своїй постанові від 16 грудня 2020 року у справі №336/5652/18 зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Вирішуючи питання про призначення повнолітній особі опікуна або піклувальника, суд не діє самостійно. Орган опіки та піклування зобов`язаний подати до суду висновок про необхідність встановлення опіки та піклування щодо повнолітньої особи.

Документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, є довідки про стан здоров`я майбутнього опікуна, довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку, акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки, довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки.

Отже, орган опіки і піклування, надаючи рекомендацію щодо призначення опікуна недієздатній особі, має перевірити його можливість (побутову та фізичну) виконувати опікунські обов`язки, що не було виконано органом опіки у даній справі.

Згідно із ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними.

Отже, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань у цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.

При цьому, на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин існування в останньої інших членів сім`ї, які також можуть бути призначені опікунами.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №545/1691/16-ц (провадження №61-4475св18) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі.

На думку колегії суддів доводи апеляційної скарги є аналогічними тим доводам, які були викладені в заяві та перевірялися судом першої інстанції під час розгляду справи, та висновків суду першої інстанції в оскаржуваній частині не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та містять посилання на факти, які не можуть бути підставами для призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення суду в оскаржуваній частині щодо відмови у задоволенні вимог заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, розглядаючи заяву, суд першої інстанції не врахував, що за змістом ст.65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Враховуючи, що оскаржуваним рішенням ОСОБА_2 було визнано недієздатним, а у задоволені заяви про призначення останньому опікуна відмовлено, суд приходить до висновку про те, що рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 січня 2025 року необхідно доповнити четвертим абзацом наступного змісту: «Недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати виконавчому комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради для здійснення над ним опіки до призначення опікуна».

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Троянська-Гатенюк Ірина Вадимівна,задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 січня 2025 року доповнити четвертим абзацом наступного змісту:

«Недієздатного ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати виконавчому комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради для здійснення над ним опіки до призначення опікуна.»

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 травня 2025 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко