печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Печерський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бусик О.Л.

за участю секретаря судового засідання Романенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бровченко Марина Олександрівна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, про визнання недійсними заяви-згоди, договорів дарування, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бровченко Марина Олександрівна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, про визнання недійсними заяви-згоди, договорів дарування, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування якої заявник зазначає, що Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бровченко Марина Олександрівна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, про визнання недійсними заяви-згоди, договорів дарування, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування чотирикімнатної квартири, загальною площею 114,4 кв.м., житловою площею 69,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, серія та номер договору: 399, виданий 16 липня 2022 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко Марина Олександрівна.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0001, загальною площею 0,0767 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, серія та номер договору: 442, виданий 22 липня 2022 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко Марина Олександрівна.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру загальною площею 114,4 кв.м., житловою площею 69,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, індексний номер рішення: 64200770 від 16 липня 2022 року 17:05:00, приватний нотаріус Бровченко Марина Олександрівна, Київський міський нотаріальний округ.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0001, загальною площею 0,0767 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, індексний номер рішення: 64270765 від 22 липня 2022 року 16:53:20, приватний нотаріус Бровченко Марина Олександрівна, Київський міський нотаріальний округ.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 697 387,00 грн у якості компенсації за частину відчуженого автомобіля марки «Lexus», модель LX570, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 114,4 кв.м., житловою площею 69,3 кв.м.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 114,4 кв.м., житловою площею 69,3 кв.м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0001, загальною площею 0,0767 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0001, загальною площею 0,0767 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0002, загальною площею 0,0287 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером:04:005:0002, загальною площею 0,0287 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за проведення експертизи в розмірі 7169, 40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати з оплати судового збору в розмірі 16 374,60 грн.

Наразі у боржника ОСОБА_1 виникли обставини, які унеможливлюють виконання рішення суду та фактично ставлять її та її неповнолітніх дітей в скрутне становище.

До вищевказаних обставин відноситься те, що 14 березня 2025 вона була звільнена з роботи та втратила єдиний дохід, за рахунок якого вона могла б забезпечити виконання рішення суду без ризику втрати житла. Отже остання звернулась до держави за соціальними виплатами, наразі не може знайти роботу і живе на заощадження, яких навіть при ґрунтовній економії навряд чи вистачить на декілька місяців. Окрім того, у неї двоє неповнолітніх дітей та повнолітній син ОСОБА_5 , якому вона оплачує освіту по контракту.

У судове засідання сторони не з`явились, про розгляд заяви повідомлялись належним, про причини неявки суд не повідомили.

14 травня 2025 року від представника стягувача надійшли заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення, в яких остання заперечила з приводу задоволення заяви з наступних підстав.

ОСОБА_1 приватному виконавцю декларацію про майновий стан та доходи боржника не надала, рішення суду не виконує, право власності на майно, яке було визнано за нею на підставі рішення суду від 23.04.2025 не реєструє.

Що стосується твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що її звільнили з роботи, то ці твердження не відповідають наказу, який вона додає і у якому вказано, що вона була звільнена за згодою сторін з 14.03.2025.

Тобто, ОСОБА_1 , яка рік не виконувала рішення суду, звільняється з роботи за згодою і через місяць подає заяву до суду про відстрочку виконання рішення суду з посиланням на те, що її буцімто звільнили, а не вона самостійно звільнилася із роботи. При цьому жодних доказів на підтвердження тих обставин, що вона начебто отримує соціальну допомогу від держави остання не надає.

Що стосується твердження ОСОБА_1 про те, що остання сплачує освіту по контракту своєму повнолітньому сину ОСОБА_5 , то знову ж таки жодних доказів, які підтверджують ці обставини вона не надає.

Що стосується сплати аліментів на утримання своєї дитини, то я дійсно щомісяця перераховую ОСОБА_1 грошові кошти на утримання нашого сина у сумі 4999,00 грн. і заборгованості по сплаті аліментів про яку вказує ОСОБА_1 у стягувача не має.

Аліменти на утримання сина стягуються з ОСОБА_2 за рішенням суду в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), що становить суму 3 330,75 грн. щомісячно. Таким чином, ОСОБА_2 добровільно сплачує більшу суму аліментів, ніж останньому присуджено.

Щодо виконання обов`язків по утриманню дітей їх батьком ОСОБА_3 і відповідно ненаданням ними фінансової допомоги на їх утримання, то ОСОБА_1 у жодному разі не обмежена у праві стягнути із їх батька аліменти на їх утримання, в тому числі і на сина, який продовжує навчання.

Те, що ОСОБА_1 за цей період часу не вчинила жодних дій по стягненню аліментів на утримання дітей із їх батька, при тому що із мене вона стягнула аліменти, дає підстави стверджувати, що батько бере участь в утриманні дітей, що приховується ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи у межах ініційованого питання, дійшов до наступного висновку.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бровченко Марина Олександрівна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, про визнання недійсними заяви-згоди, договорів дарування, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування чотирикімнатної квартири, загальною площею 114,4 кв.м., житловою площею 69,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, серія та номер договору: 399, виданий 16 липня 2022 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко Марина Олександрівна.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0001, загальною площею 0,0767 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, серія та номер договору: 442, виданий 22 липня 2022 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко Марина Олександрівна.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру загальною площею 114,4 кв.м., житловою площею 69,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, індексний номер рішення: 64200770 від 16 липня 2022 року 17:05:00, приватний нотаріус Бровченко Марина Олександрівна, Київський міський нотаріальний округ.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0001, загальною площею 0,0767 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, індексний номер рішення: 64270765 від 22 липня 2022 року 16:53:20, приватний нотаріус Бровченко Марина Олександрівна, Київський міський нотаріальний округ.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 697 387,00 грн у якості компенсації за частину відчуженого автомобіля марки «Lexus», модель LX570, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 114,4 кв.м., житловою площею 69,3 кв.м.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 114,4 кв.м., житловою площею 69,3 кв.м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0001, загальною площею 0,0767 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0001, загальною площею 0,0767 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0002, загальною площею 0,0287 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером:04:005:0002, загальною площею 0,0287 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за проведення експертизи в розмірі 7169, 40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати з оплати судового збору в розмірі 16 374,60 грн.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

У розумінні практики Європейського суду частина перша статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

За приписами частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин першої, третьої - п`ятої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочення/розстрочення виконання рішення передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності і взаємному зв`язку та враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач довела виключні обставин для відстрочення виконня рішення. При цьому суд, звертає враховує, що на утриманні заявника знаходяться неповнолітні діти, а тому через відсутність постійного доходу та офіційного працевлаштування заявника, виконання рішення в повному обсязі та погашення присудженої до стягнення з неї суми грошових коштів, негативно впливатиме на забезпечення дітей.

Дотримуючись права позивача на виконання рішення, та з урахуванням доводів відповідача щодо вчасного виконання рішення суду, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви для відстрочення виконання судового рішення, що буде сприяти як прогнозованому виконанню судового рішення, так і не буде надмірним тягарем для відповідача.

За приписами ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 260, 261, 353-355, 435 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бровченко Марина Олександрівна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, про визнання недійсними заяви-згоди, договорів дарування, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Відстрочити виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024 року у справі № 757/15502/22-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бровченко Марина Олександрівна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, про визнання недійсними заяви-згоди, договорів дарування, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно на строк один рік до 15 травня 2026 року.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 19 квітня 2025 року.

Суддя О.Л. Бусик