Справа №462/4636/23 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження №22-з/811/119/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
УХВАЛА

12 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и л а :

06.05.2025 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Львівського апеляційного суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 червня 2023 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 11.04.2025 року Львівським апеляційним судом винесено постанову у справі, яка набрала законної сили 11.04.2025 року, якою рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним відмовлено. Питання про скасування заходів забезпечення позову судом апеляційної інстанції не вирішувалось. 17.04.2025 року представницею відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 адвокаткою Ковальовською О.Б. було подане клопотання про скасування заходів забезпечення позову до Залізничного районного суду м.Львова, які вжиті ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 червня 2023 року у справі №462/4636/23. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 квітня 2025 року заяву уповноваженої представниці ОСОБА_2 адвокатки Ковальовської Оксани Богданівни про скасування заходів забезпечення позову повернуто заявнику. Зазначає, що вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, слід враховувати, що у задоволенні позову в рамках забезпечення якого ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 20 червня 2023 року вживались заходи забезпечення, було відмовлено, а подальший арешт майна є неправомірним втручанням у право ОСОБА_2 на користування своїм майном, яке підлягає захисту, а отже необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову потреба відсутня.

Дослідивши доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

19.06.2023 року (вх. № 12732) ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити її відчуження.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 червня 2023 року заяву ОСОБА_3 про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання договору недійсним - задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову. Грошові кошти, внесені відповідачем (іншою особою) на рахунок суду з метою забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, підлягають поверненню відповідачу (іншій особі), який здійснив таке забезпечення, протягом п`яти днів з дня набрання законної сили рішенням суду про повну відмову в позові або ухвалою суду про залишення позову без розгляду або закриття провадження. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Заходи забезпечення позову, вжиті судом у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, скасовуються у разі відмови у розгляді такої справи або припинення її розгляду міжнародним комерційним арбітражем, третейським судом, ухвалення ними рішення про відмову в задоволенні позову, припинення участі або невчинення особою, за заявою якої забезпечено позов, дій щодо участі в арбітражному, третейському розгляді, або з інших підстав, що свідчать про втрату необхідності у забезпеченні такого позову.

Дійсно із змісту вказаної норми закону заява суд першої, апеляційної чи касаційної інстанції одночасно з постановленням судового рішення про залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову може зазначити про скасування заходів забезпечення позову.

Так, постановою Львівського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2023 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним відмовлено.

Заяв про скасування заходів забезпечення позову до постановлення вказаного вище рішення до апеляційного суду не надходило. Відповідно таке питання судом апеляційної інстанції не вирішено, заходи забезпечення скасовані не були.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

У параграфі 2 ЦПК України встановлена інстанційна юрисдикція судів під час розгляду цивільних справ.

Так, згідно з ч.ч. 1-3 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу розглядаються: 1) якщо місце арбітражу знаходиться на території України апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу; 2) якщо місце арбітражу знаходиться поза межами України - апеляційним загальним судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Аналіз вказаних вище процесуальних норм вказує на те, що право на вирішення заяви про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду першої інстанції, якою вирішувалась заява про забезпечення позову, подана в суд першої інстанції, не відноситься до виключних повноважень апеляційного суду як суду першої інстанції та така могла бути вирішена лише при постановленні судового рішення за наслідками розгляду справи.

Тому, на даний час немає підстав для задоволення апеляційним судом клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, що не входить до компетенції апеляційного суду.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги цивільного процесуального закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що вирішення клопотання про скасування заходів забезпечення позову у даному випадку не відноситься до виключних повноважень апеляційного суду, правові підстави для вирішення клопотання по суті у апеляційного суду відсутні, а тому таке підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 258-260 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 12 травня 2025 року.

Судді: Я.А. Левик

Н.П. Крайник

М.М. Шандра