Справа № 383/1252/24
Номер провадження 2/383/67/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Зербул С.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/1252/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , через представника адвоката Яриш Дмитра Валерійовича, звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 7,1000 га, кадастровий номер :02:000:1056, що належала ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 006737, виданого Червонозорівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області 29 жовтня 2001 року. Вказує, що спадкоємцями майна ОСОБА_5 , які фактично прийняли спадщину, є його діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , та які отримали Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 (одну третю) частки земельної ділянки. В подальшому ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду про виділення в натурі частки спадкової земельної ділянки. Згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2021 року у справі № 383/348/21 їй виділено в натурі 1/3 частки земельної ділянки, що становить 2,3668 га із земельної ділянки, що є у спільній частковій власності кадастровий номер :02:000:1056, загальною площею 7,10 га. З листа-відповіді Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 29-11-0.2-3825/2-24 від 18.09.2024 року, 08.09.2021 року земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1056 була перенесена до архівного шару Державного земельного кадастру шляхом її поділу на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0197 площею 4,7332 гектари та :02:000:0198 площею 2,3668 гектари, остання належить ОСОБА_2 . Вказує, що він не закінчив оформлення свого спадкового права на вказану земельну ділянку, оскільки після поділу спадкова земельнка ділянка відсутня в Держземкадастрі, тому йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на неї постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздовою О.П., за таких обставин вважає, що його право на спадкове майно підлягає судовому захисту, й на цій підставі звернувся до суду.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.10.2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.02.2025 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Повернуто до розгляду справи до стадії підготовчого провадження.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.03.2025 року задоволено клопотання представника позивача та залучено ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до участі у справі в якості співвідповідача.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Яриш Д.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду від представника позивача адвоката Яриш Д.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, при цьому вказав, що судові витрати сторона позивача просить покласти на позивача (а.с.64-65, том 2).

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Ляшенко-Гаркуша О.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду від останньої надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, при цьому зазначено, що відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.72-73, том 2). Відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Відповідач ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 , також в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, де вона не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.34, том 2). Відзив на позов не подала.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку частини 3 статті 211 ЦПК України за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази та оцінивши їх у відповідності до ст.89 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №4, виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького району Кіровоградської області, Україна від 21 березня 2007 року (а.с.19, том 1).

Після його смерті до складу спадщини увійшла земельна ділянка, що знаходиться на території Кетрисанівської сільської ради (колишньої Червонозорівської) сільської ради Кропивницького (колишнього Бобринецького) району Кіровоградської області та належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю, виданого Червонозорівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області 29 жовтня 2001 року, серії ІІ-КР № 006737, площею 7,1000 га, кадастровий номер :02:000:1056 (а.с.20-21, том 1).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78850572 від 23.10.2024 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №78850552 від 23.10.2024 року встановлено, що після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 43806668, свідоцтво про право на спадщину за номером у спадковому реєстрі 66814315 та час розгляду справи є чинним (а.с.68-70, том 1).

З матеріалів спадкової справи №19, яка заведена 17 січня 2008 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , вбачається, що діти спадкодавця ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, із заявами про прийняття спадщини за законом (а.с.71-122, том 1).

Згідно змісту свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2020 року, виданого державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Дроздовою О.П. та зареєстрованого в реєстрі за №818, спадкоємцями майна померлого ОСОБА_5 є його діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 кожен на 1.3 частки у спадщині, яка складається із земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 7,1000 га кадастровий номер :02:000:1056, яканалежала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю, виданого Червонозорівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області 29 жовтня 2001 року, серії ІІ-КР № 006737, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землюза № 25-56ч. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 (одну третю) частки земельної ділянки видано ОСОБА_2 , а свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 (дві треті) частки земельної ділянки, не видано (а.с.106 зворот - 107, том 1).

Даний факт також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.10.2024 року за №398495919 (а.с.35, том 1).

Згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.07.2021 року у справі №383/348/21 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_7 про виділення в натурі частки земельної ділянки задоволено частково. Виділено ОСОБА_2 в натурі 1/3 частки земельної ділянки, що становить 2,3668 га із земельної ділянки, що є у спільній частковій власності кадастровий номер :02:000:1056, загальною площею 7,10 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кривоносівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Рішення суду набрало законної сили 17.08.2021 року (а.с.24-28, том 1).

З листа-відповіді Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 29-11-0.2-3825/2-24 від 18.09.2024 року вбачається, що 08.09.2021 року земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1056 була перенесена до архівного шару Державного земельного кадастру шляхом її поділу та на підставі розробленої ФОП ОСОБА_8 технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, утворено дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0197 площею 4,7332 гектари та :02:000:0198 площею 2,3668 гектари. Також зазначено, що речові права на земельну ділянку :02:000:0197 площею 4,7332 гектари не зареєстровано, а земельна ділянка :02:000:0198 площею 2,3668 гектари належить ОСОБА_2 (а.с.29-30, том 1).

Вказані обставини встановлені також з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.10.2024 року за №398492454, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0198 площею 2,3668 гектари належить на праві власності ОСОБА_2 , підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 62343814 від 16.12.2021 року 14:50:50, ОСОБА_9 , Департамент надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, Кіровоградська область (а.с.40, том 1).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.09.2024 року за №394415349 (а.с.37, том 1) та Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 11.09.2024 року (а.с.38-39, том 1) вбачається, що на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0197 площею 4,7332 гектари право власності відсутнє.

Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. від 06.09.2024 року за вих. №466/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , який прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки спадкоємець не оформив своїх спадкових прав та земельна ділянка кадастровий номер :02:000:1056 та вона була перенесена до архівного шару Державного земельного кадастру шляхом її поділу та утворено дві нові земельні ділянки за кадастровим номером :02:000:0197 площею 4,7332 га та :02:000:0198 площею 2,3668 га, що у свою чергу унеможливлює встановити склад спадщини та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0197 площею 4,7332 га (а.с.32-33, том 1).

Враховуючи встановлені вище обставини, суд виснує, що оскільки ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_5 , тому він є спадкоємцем першої черги спадкування, який фактично прийняв спадщину, що підтверджується встановленими вище обставинами, але не оформив вчасно своїх спадкових прав на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:1056, яка була перенесена до архівного шару Державного земельного кадастру шляхом її поділу та утворено дві нові земельні ділянки за кадастровим номером :02:000:0197 площею 4,7332 га та :02:000:0198 площею 2,3668 га.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових (ст.ст. 15, 16 ЦК України) .

Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Разом з тим, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки, положення Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України № 6-20цс11 від 21 травня 2012 року.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Статтею ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як слідує зі ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Згідно до частини 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в межах вирішення цивільно-правового спору.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (пункт 3.1. умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартири, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5 як спадкоємець першої черги спадкування за законом та набув права власності на спадкове майно вже на частку земельної ділянки площею 4,7332 га, кадастровий номер :02:000:0197, яка утворилася після поділу спадкової земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1056 та виділення спадкової частки у натурі іншому спадкоємцеві, однак позивач не оформив право власності на свою спадкову частку у встановленому законом порядку та нотаріусом відмовлено йому у зв`язку з цим у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, у позивача існують перешкоди для оформлення його спадкових прав у нотаріальному порядку, тому на підставі вищевикладеного позовні вимоги ОСОБА_1 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 на частку земельної ділянки площею 4,7332 га, кадастровий номер :02:000:0197, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кетрисанівської сільської ради (колишньої Кривоносівської) сільської ради Кропивницького (колишнього Бобринецького) району Кіровоградської області, яка належить йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2020 року, виданого державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №818, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи заяву позивача, суд покладає на нього понесені судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 137,141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на частку земельної ділянки площею 4,7332 га, кадастровий номер :02:000:0197, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кетрисанівської сільської ради (колишньої Кривоносівської) сільської ради Кропивницького (Бобринецького) району Кіровоградської області, право спадкування на яку належить на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2020 року, виданого державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №818.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІД паспорт № НОМЕР_3 , орган видачі 3515 від 21.07.2021 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено 22.05.2025 року.

Суддя І. М. Адаменко