20 травня 2025 року м. Кропивницький
справа № 404/8442/23
провадження № 22-з/4809/61/25
Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»;
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
01 травня 2025 року до апеляційного суду у системі «Електронний суд» надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у апеляційній інстанції у розмірі 8000,00 грн (а.с. 187-189 том 2).
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02 травня 2025 року справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» про ухвалення додаткового рішення у справі призначено до розгляду у порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що повідомлено позивача та відповідача (а. с. 193-196 том 2).
На підставі відповідних наказів голови Кропивницького апеляційного суду у період з 12 травня по 14 травня 2025 року та з 15 травня по 16 травня 2025 року суддя Письменний О.А. член колегії з розгляд уданої справи знаходився у відпустці, а у період з 14 травня по 19 травня 2025 року у відпустці перебувала головуючий суддя у даній справі Дьомич Л.М.
06 травня 2025 року відповідачем подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, відповідно до якої зазначає, що витрати позивача під час розгляду справи не є співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Вважає, що судова справи нескладна для представника позивача, оскільки є типовою (а.с. 197 том 2).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши подану заяву про ухвалення додаткової постанови з доданими документами, а також матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 65600,00 грн, а також понесені позивачем судові витрати.

Відповідно до постанови Кропивницького апеляційного суду від 25 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2024 року, - без змін.

В обґрунтування поданої заяви представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» зазначає, що у поданому до суду апеляційної інстанціївідзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які останній очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 8000,00 грн. Повідомляє, що фактичний розмір гонорару за надану позивачу правничу допомогу адвокатом у даній справі у суді апеляційної інстанції складає 8000,00 грн.

На підтвердження вказаної суми до відзиву на апеляційну скаргу були надані відповідні докази (а.с. 135-138, 164-165 том 2).

Розглядаючи подану позивачем заяву, колегією суддів з`ясовано, що представництво інтересів позивача у Кропивницькому апеляційному суді здійснювалось адвокатом Крюковою Мариною Володимирівною (а.с. 135 том 2) на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АН №1589431 від 27 грудня 2024 року (а.с. 136 том 2).

Правнича (правова) допомога Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» у даній справі надавалась адвокатом Крюковою Мариною Володимирівною на підставі договору про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року № 07/07-2022 (далі Договір, а.с. 137-138 том 2), за умовами якого предметом Договору, зокрема, є: надання Клієнту правової допомоги, інформації, юридичної допомоги, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі; встановлення обставин справи, збір та аналіз доказів та документів, формування правової позиції, складення та подання позовних заяв, клопотань, заяв, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, а також при виконанні рішень. Наданні правової допомоги здійснюється у наступних формах: 1) консультації, правова допомога, юридична допомога; 2) складення позовних заяв, клопотань, заяв, відповідей на відзив, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) представництво інтересів у судах, інших державних органах та органах місцевого самоврядування; 4) реєстрація суб`єктів господарської діяльності; 5) проведення аудиту; 6) розробка та правовий аналіз договорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності Клієнтом; 7) захист від протиправних дій посадових осіб органів державної влади; 8) інші види послуг, які пов`язані з виконанням Договору.

Відповідно до умов розділу 3 Договору оплата за надані послуги складається з суми вартості послуг, зазначених у рахунку-фактурі. Розмір оплати не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт; сума оплати подвоюється у разі надання Адвокатом послуг Клієнту у неробочий час, вихідні та святкові дні. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Факт наданих послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги. Пдітсавою для оплати є рахунок-фактура. Клієнт здійснює оплату за надані послуги у день отримання рахунку-фактури шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок.

Підписанням 05 березня 2025 року звіту про надання правової допомоги Адвокат та Клієнт підтвердили надання позивачу правової допомоги, яка полягала у правовій експертизі документів, написанні та поданні відзиву на апеляційну скаргу та погодили, що вартість наданої правової допомоги складає 8000,00 грн (а.с. 164 том 2).

Копією платіжної інструкції від 05 березня 2025 року № 6946 підтверджується здійснення позивачем оплати у погодженій сумі за надані Адвокатом послуги (а.с. 165 том 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 382 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції складається зі вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин. При цьому, у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено: а) висновок суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; б) новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; г) строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

Нормою ст. 270 ЦПК України визначено право суду, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, ухвалення додаткового рішення у справі є способом усунення його неповноти.

Зі змісту постанови Кропивницького апеляційного суду у даній справі від 25 квітня 2025 року вбачається, що питання відшкодування позивачу понесених ним витрат на правову допомогу адвоката апеляційним судом не вирішувалось.

Отже, наявні визначені процесуальним законом підстави для ухвалення апеляційним судом додаткової постанови у справі.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України).

Як визначено у ч.ч. 1 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Дослідивши надані докази, оцінивши їх на предмет підтвердження понесення позивачем заявлених витрат, апеляційний суд зважає на наступне.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

У постановах від 18 березня 2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28 квітня 2021 року у справі № 910/12591/18 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними ч.ч. 3-5, 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 3-5, 9 ст. 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Таким чином,вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами.

Зваживши на викладене, апеляційним судом зважено на клопотання відповідача про зменшення заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу та враховано, що справа, яка переглядається, не є складною. Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. Судова практика у даній категорії спорів є усталеною та не потребує значного часу та зусиль для дослідження. До того ж, у суді апеляційної інстанції правова позиція позивача залишалася незмінною, не потребувала уточнення та додаткового обґрунтування, а також подання на її підтвердження додаткових доказів у справі.

Колегією суддів взято до уваги, що правова позиція й аргументація представника позивача у цій справі були послідовними та не мали процесуальних складнощів, зокрема, щодо спростування заперечень відповідача проти заявленого позову та поданої апеляційної скарги, а тому, на переконання апеляційного суду, вартість правової допомоги у сумі 8000,00 грн, яка фактично полягала у складенні відзиву на апеляційну скаргу, є очевидно завищеною та не співмірною ні зі складністю справи, ні з часом, який міг бути витрачений професіоналом у галузі права на підготовку та подання одного процесуального документу незначної складності.

Відповідно до викладеного вище, беручи до уваги критерії співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, апеляційний суд дійшов висновку, що розмір понесених позивачем витрат на послуги адвоката у суді апеляційної інстанції, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, необхідно обмежити сумою у розмірі 5000,00 грн.

Зазначене обмеження відповідатиме критерію розумної необхідності судових витрат для конкретної справи.

Таким чином, оскільки апеляційним судом відмолено у задоволенні апеляційної скарги відповідача, останнім мають бути відшкодовані понесені позивачем у ході апеляційного розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 5000,00 грн.

За викладених обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» підлягає частковому задоволенню.

Щодо дати судового рішення

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 496/1332/18 (провадження № 61-559св21) зазначив, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч.ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, з урахуванням того, що розгляд даної справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, датою ухвалення додаткової постанови є дата складення повного судового рішення 20 травня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі задовольнити частково.

У порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 5000,00 грн.

У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний