Справа № 189/2470/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу в складі:

судді - Ведяшкіної Ю.В.

секретаря судового засідання Розинько К.А.

у цивільній справі №189/2470/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ,-

в с т а н о в и в:

13.11.2024 року, за підсудністю, надійшов до суду зазначений позов, в якому ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.05.2021 року приватним нотаріусом Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований у реєстрі № 51434; стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір на користь держави в розмірі 1211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_1 у сумі 15000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис № 51434 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за споживчим кредитним договором №187808 від 13.05.2017 року , укладеного між позивачем та кредитором ТОВ «ВЕЛФІН» у розмірі 37 147,00 грн. та складається з 1000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 35 397,00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 750.00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Грисюк О.В. припинена з 02.11.2021 року. 01.07.2021 року державним виконавцем Покровськом відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрите виконавче провадження 65945062 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа.

Проте, зазначений виконавчий напис вважає незаконним, оскільки вчинений приватним нотаріусом за відсутністю підстав для його вчинення, а саме: нотаріус не врахував, що вчинення виконавчого напису було можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору; приватним нотаріусом не проводилась перевірка безспірності заборгованості, а стягувачем не представлено документів, що свідчать про безспірність вимог; не було враховано, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування; приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення стягувачем та отримання боржником повідомлень щодо наявності заборгованості за кредитним договором та вимог про виконання зобов`язань за цим договором; з дня виникнення права вимоги та до моменту вчинення виконавчого напису нотаріуса 24.05.2021 року минуло більше трьох років, що є порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»; кредитний договір №187808 від 13.05.2017 року був укладений за допомогою дистанційних засобів та нотаріально не посвідчувався. На підставі чого просила суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

29.11.2024 року на підставі ухвали суду та у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

18.02.2025 року на виконання ухвали суду представник третьої особи начальник Покровського відділу ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надав повідомлення, що станом на 21.01.2025 року по виконавчому провадженню №65945062 стягнуто заборгованості у розмірі 19283,04 грн., залишок боргу 17863,96 грн., виконавчого збору стягнуто 1633,01 грн., залишок 2081,69 грн., витрати на проведення виконавчих дій стягнуто у розмірі 300,00 грн.

Представник відповідача та треті особи у встановлений п`ятнадцятиденний строк відзив, пояснення щодо позову не подали.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи та не проводячи судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 51434 щодо звернення стягнення на грошові кошти у сумі 36 397,00 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» за кредитним договором № 187808 від 13 травня 2017 року, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН». Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.05.2017 року по 01.03.2020 року. Сума заборгованості становить 36397,00 грн., що складається з: 1000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 35 397,00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 750.00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 37147,00 грн.

01.07.2021 року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кошмак А.С. ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65945062 за наведеним виконавчим написом нотаріуса.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у зв`язку з неподанням учасником справи з неповажних причин та без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд здійснює розгляд справи за наявними в ній доказами.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»(далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до правовій позиції Верховного Суду України викладеної у Постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, який враховується судом відповідно до ч. 1 ст. 360-7ЦПК України.

Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, враховуючи, що відповідач ТОВ «ВЕЛЛФІН» не надав суду належні та допустимі докази існування заборгованості боржника ОСОБА_1 перед ним, як стягувачем, а саме копії кредитного договору № 187808 від 13.05.2017 року та детального розрахунку заборгованості за зазначеним кредитним договором із зазначенням періоду виникнення такої заборгованості, тобто, суду не надано належних та допустимих доказів, що приватному нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису було надано документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, тому за наявністю спору між сторонами про існування та розмір заборгованості зазначеної у виконавчому написі нотаріуса, про який позивач заявляє у своїй позовній заяві, суд визнає, що спірний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим визнає його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Суд встановив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн. підтверджується ордером адвоката № 1975568, договором від 01.10.2024 р. про надання правничої допомоги адвокатом Кожем`яченко В.В., де визначено, що адвокатський гонорар за надані послуги позивачу визначається за домовленістю сторін; описом наданих послуг до Договору про надання правової/правничої допомоги №239/24-Ц з деталізацією обсягу виконаних робіт адвокатом.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, та відсутнє клопотання відповідача про зменшення їх розміру (ч. 5 ст. 137 ЦПК України), а також були дотримані критерії розумності їх вартості.

Враховуючи, що суд повністю задовольнив заявлені позовні вимоги, то витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн. підлягають стягненню в повному обсязі з відповідача на користь ОСОБА_1 , як такі, що були доведені відповідно до ст. 137, 141 ЦПК.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 4, 5, 6 13, 15, 17, 18,76 - 84, 89, 133, 134,137,141,259,263,264,265,268, 273, 274 279, 354,355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.05.2021 року приватним нотаріусом Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований у реєстрі № 51434, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором №187808 від 13.05.2017 року, укладеним з ТОВ «ВЕЛФІН» у розмірі 37147,00 грн. та складається з: 1000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 35397,00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 750.00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛФІН» на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛФІН» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати правничої допомоги в сумі 15000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛФІН», , юридична адреса: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48.

Третя особа: Приватний нотаріус Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. адреса: 08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Європейська, 11/2.

Третя особа: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), адреса: 50096, м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць, 37 В.

Повне судове рішення складено 21.05.2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна