Дата документу 27.05.2025 Справа № 337/3763/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 337/3763/24 Головуючий у І інстанції: Ширіна С.А.
Провадження № 22-ц/807/576/25 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кочеткової І.В.,

Кухаря С.В.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сідельникової Олени Леонідівни на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Коротченко Дар`ї Олександрівни до Запорізької міської ради, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Коротченко Д.О. звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Т.М., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про що, Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 08 листопада 2023 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є братом ОСОБА_2 та єдиним спадкоємцем.

На момент відкриття спадщини ОСОБА_1 перебував закордоном на лікарському обстежені.

Стан здоров`я ОСОБА_1 є незадовільним, у зв`язку з чим він вимушений постійно перебувати під наглядом лікарів, робити операції та інші медичні маніпуляції як на території України, так і за кордоном.

01.03.2024 позивач повернувся в Україну та склав заяву про прийняття спадщини, завірену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Копаничук Я.Ю.Того ж дня він видав довіреність на ім`я свого сина ОСОБА_3 .

Після отримання оригіналу довіреності ОСОБА_3 як представник позивача за довіреністю 15.05.2024 подав заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Бахматській Т.М.

16.05.2024 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. ухвалив постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач зазначав, що вищевикладене свідчить про поважність причин пропуску ним строку на прийняття спадщини та необхідність визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Коротченко Д.О. просив суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2024 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сідельникової О.Л. через підсистему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення судом першої інстанції обставин справи, просить скасувати рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2024 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суду першої інстанції було надано численну кількість доказів: медичних довідок, висновків лікарів, виписок з українських та закордонних лікарень щодо наявних у позивача хронічних захворювань, що перешкоди йому приїхати навіть для поховання свого брата. Похованням займався онук позивача за його фінансового забезпечення.

У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, у березні 2024 року позивач прибув до м. Вінниця для проходження медичного огляду та консультації лікаря, вирішив звернутися до місцевого нотаріуса. 01 березня 2024 року склав заяву про прийняття спадщини, завірену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Копаничук Я.Ю.

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сідельникової О.Л. наголошує на тому, що приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Копаничук Я.Ю. не надала йому роз`яснень про можливість подання заяви про прийняття спадщини у неї. Проте запропонувала вихід - скласти довіреність на ім`я сина позивача для подальшого подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса у м. Запоріжжі.

Того ж дня позивач видав довіреність на ім`я свого сина ОСОБА_3 , для подання ним вищевказаної заяви до нотаріуса м. Запоріжжя, однак не мав можливості її передати синові, у зв`язку з необхідністю повернення до лікування в Німеччині. Як наслідок, син отримав довіреність із запізненням, що унеможливило її своєчасне використання.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу Запорізька міська рада заперечує проти доводів ОСОБА_1 , посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Сідельникова О.Л. наполягала на задоволенні апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та задоволенні позову.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (т. 2а.с. 71,72). Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу достеменно було відомо про смерть брата ОСОБА_2 , у нього були відсутні перешкоди реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом, проте він цього не зробив без поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив, підтверджено матеріалами справи та не заперечували сторони, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що, Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 08 листопада 2023 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 .

01 березня 2024 року ОСОБА_1 склав заяву про прийняття спадкового майна після смерті його брата ОСОБА_2 , яка посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Копаничук Я.Ю.

01 березня 2024 року ОСОБА_1 довіреністю, яка посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Копаничук Я.Ю., уповноважив ОСОБА_3 бути його представником щодо оформлення його прав на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а також здійснювати всі необхідні дії щодо оформлення його спадкових прав після смерті будь-яких осіб, спадкоємцем яких він є.

15 травня 2024 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. з заявою про прийняття спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. від 16 травня 2024 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право спадщину за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно з Інформаційною довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) 09 листопада 2006 року ОСОБА_2 склав заповіт, у якому на випадок його смерті зробив заповідальне розпорядження щодо свого майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, - заповів ОСОБА_4 . Заповіт було посвідчено державним нотаріусом Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори Гурою М.Г.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 3 від 15 травня 2024 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено реєстрацію актового запису про смерть № 9 від 07 вересня 2023 року.

ОСОБА_2 є братом позивача ОСОБА_1 .

Крім того, апеляційний суд встановив з відповіді Четвертої запорізької державної нотаріальної контори від 17 квітня 2025 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 80867796 від 16 квітня 2025 року, що інформація про спадкові справи після смерті ОСОБА_4 відсутня.

Звертаючись до суду з позовною заявою, стороною позивача надано пам`ятку для пацієнтів на проходження обстежень в практичній клініці серця та судин, розташованої в м. Дрезден, Німеччина, у якій зазначені заплановані обстеження ОСОБА_1 : 31.05.2023 о 9:00, 02.06.2023 о 8:30 та порядок проведення відповідних досліджень з необхідними до виконання рекомендаціями.

Також до матеріалів справи долучено направлення на проведення амбулаторної операції на катаракту: направлення на операцію лівого ока 29.11.2023 о 15:00 з проведенням контрольного огляду 30.11.2023 з 08:00 до 09:00 та направлення на операцію правого ока: 13.12.2023 о 15:00 з контрольним оглядом 14.12.2023 з 08:00 до 09:00.

Крім того 22.05.2024 позивачу зроблена операція на правому оці, підтвердженням якої є висновок лікаря від 23.05.2024.

З виписки № 15483 з історії хвороби вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 переніс серцевий напад, який спричинив утворення рубцевої тканини в серці.

Позивач зазначав, що у 2014 році йому виконали кілька складних операцій на серці, спрямованих на створення нових шляхів для кровотоку з метою полегшення його стану.У 2020 році коронарографія виявила нові звуження артерій: права коронарна артерія звужена на 80%, інші на 80-90%, що ставить серце позивача під загрозу.Позивач страждає на високий артеріальний тиск, що ускладнює роботу серця. У зв`язку з порушенням функціонування клапанів кровообіг регулюється недостатньо ефективно, а проблема поступово прогресує.Підвищений тиск у судинах легенів ускладнює дихання та збільшує навантаження на серце. Серцева недостатність призводить до того, що серце не здатне ефективно перекачувати кров. Хоча позивач виконує щоденні обов`язки, будь-яке помірне фізичне навантаження викликає втому та задишку.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до теперішнього часу перебуває на лікуванні, що підтверджується медикаментозним планом від 13.09.2024

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою та третьою статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними (постанова Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23).

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються індивідуально в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи (постанова Верховного Суду від 07 грудня 2023 року у справі № 548/2415/21).

Апеляційний суд зауважує, що у цій справі встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є особою похилого віку, має значну кількість хронічних захворювань, які потребували лікування, до смерті свого брата перебував закордоном, де отримував відповідні медичні послуги та лікування, на момент відкриття спадщини проживав за межами України і проходив реабілітацію після чергового оперативного втручання, перебіг реабілітації після лікування у його віці має складний та тривалий характер, що свідчить про те, що стан здоров`я позивача не давав йому змоги вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини за законом. При цьому у позивача були наявні захворювання як у період перебігу строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, так і після спливу цього строку. Також позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з перебуванням за кордоном під час ведення активних бойових дій на території України, проте у встановлений законом строк зафіксував своє виявлення прийняти спадщину після смерті брата у заяві від 01 березня 2024 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Копаничук Я.Ю.

Оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений законом строк для прийняття спадщини сплив 05 травня 2024 року. Із заявою про прийняття спадщини, представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся 15 травня 2024 року (на десятий день пропуску строку).

Загальновідомим є факт, що після початку повномасштабної військової агресії Росії проти України та запровадження в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року, розпочалися активні бойові дії та обстріли, зокрема й м. Запоріжжя.

Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

З огляду на вищевикладене, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилався позивач, зокрема, похилий вік позивача, тривале лікування від численних хронічних хвороб закордоном, зафіксований факт волевиявлення позивача про прийняття спадщини у заяві, що посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Копаничук Я.Ю. в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, та загальновідомі факти, колегія суддів доходить висновку про наявність поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті брата та наявність підстав для задоволення позову.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 27 червня 2000 року у справі «Ілхан проти Туреччини» вказав, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сідельникової О.Л., скасувати рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2024 року та ухвалити нову постанову про задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в один місяць.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сідельникової Олени Леонідівни задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2024 року скасувати. Ухвалити в цій справі нову постанову:

«Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Коротченко Дар`ї Олександрівни до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з дня набрання цією постановою законної сили»

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 30 травня 2025 року.

Головуючий:

Судді: