Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 496/1666/25
Номер провадження: 2/511/682/25
28 травня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді- Гринчак С. І.,
секретаря судового засідання Полихи Ю.О.,
Короткий зміст позовної заяви.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Біляївською окружною прокуратурою Одеської області в ході реалізації конституційної функції представництва інтересів держави в суді, в порядку ст. 131-1 Конституції України та ст.ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення вимог природоохоронного законодавства.
Так, 13.12.2024 року в Одеському районі Одеської області в с. Маяки на р. Дністер, 13.12.2023 року о 23:00 год. ОСОБА_3 спільно з громадянином ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 здійснював лов риби з берега р. Дністер забороненим знаряддям лову любительського та спортивного рибальства, а саме тройник (драч) засобом багріння. В результаті вилову риби товстолоб (білий) 8 шт. х 3638 грн.= 29 104 грн., загальною вагою 30 кг., відповідно до такс зі змінами затверджених постановою КМУ №1209 від 21.11.2011 року, завдали шкоди рибним запасам України на суму 29 104 грн., чим вчинили адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ч. 4 ст. 85 КУпАП.
13.12.2024 року інспектором державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) складено протокол №000699 про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, протокол №000697 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, протокол №001234 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, протокол №000698 про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.
Постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/193/24 від 12.02.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340грнн., з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних живих ресурсів. Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскаржена та набрала законної сили 22.02.2024 року .
Постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/194/24 від 12.02.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340грнн., з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних живих ресурсів. Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскаржена та набрала законної сили 19.02.2024 року .
Постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/195/24 від 13.02.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340грнн., з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних живих ресурсів. Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскаржена та набрала законної сили 23.02.2024 року .
Постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/192/24 від 13.02.2024 провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскаржена та набрала законної сили 23.02.2024 року .
Станом на момент звернення з позовом до суду шкода, заподіяна ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища, в добровільному порядку не відшкодовано.
Процесуальні дії у справі.
Матеріали цивільної справи перебували в провадженні Біляївського районного суду Одеської області.
Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 21.03.2025 року передано справу на розгляд до Роздільнянського районного суду Одеської області в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України.
Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа 22.04.2025 року була розподілена в провадження судді Гринчак С.І.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.04.2025 року прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання .
Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. (а.с.80-84 )
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач відсутній за зазначеною адресою, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. ( а.с.77 )
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач відсутній за зазначеною адресою, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. ( а.с.78 )
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач відсутній за зазначеною адресою, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. ( а.с.79 )
Крім того, відповідач ОСОБА_5 повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідачів та не повідомленням ними про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Диспозиція частини восьмої статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою.
Судом по справі встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Так, 13.12.2024 року інспектором державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) складено протокол №000699 про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП,
13.12.2024 року інспектором державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) складено протокол №000697 про вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.
13.12.2024 року інспектором державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) складено протокол №001234 про вчинення відповідачем ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.
13.12.2024 року інспектором державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) складено протокол №000698 про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.
Згідно протоколів, 13.12.2024 року о 23:00 год . в Одеському районі Одеської області в с. Маяки на р. Дністер, ОСОБА_3 спільно з громадянином ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 здійснював лов риби з берега р. Дністер забороненим знаряддям лову любительського та спортивного рибальства, а саме тройник (драч) засобом багріння. В результаті вилову риби товстолоб (білий) 8 шт. х 3638 грн.= 29 104 грн., загальною вагою 30 кг., відповідно до такс зі змінами затверджених постановою КМУ №1209 від 21.11.2011 року, завдали шкоди рибним запасам України на суму 29 104 грн., чим вчинили адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ч. 4 ст. 85 КУпАП.
Розмір шкоди розраховано державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область)
Постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/193/24 від 12.02.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340грнн., з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних живих ресурсів. Зазначена постанова в апеляційного порядку не оскаржена та набрала законної сили 22.02.2024 року .
Постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/194/24 від 12.02.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340грнн., з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних живих ресурсів. Зазначена постанова в апеляційного порядку не оскаржена та набрала законної сили 19.02.2024 року .
Постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/195/24 від 13.02.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340грнн., з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних живих ресурсів. Зазначена постанова в апеляційного порядку не оскаржена та набрала законної сили 23.02.2024 року .
Постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/192/24 від 13.02.2024 провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначена постанова в апеляційного порядку не оскаржена та набрала законної сили 23.02.2024 року .
Станом на момент звернення з позовом до суду шкода, заподіяна ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища, в добровільному порядку не відшкодовано.
Позивач просить заподіяну шкоду стягнути солідарно з відповідачів.
Нормативно-правове обґрунтування та висновки суду.
Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків відносять втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини
Згідно ст. 1182 ЦК України, шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.
Відповідно до ст.3-5 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски тощо) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.
Згідно із ст.27 Закону України «Про тваринний світ», у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.
Відповідно до ч.1 ст.52-1 Закону України «Про тваринний світ», для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.
Згідно із ст.27 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.
Крім того, ст.34 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу.
Відповідно до п 4.6. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за №269/3562, одній особі дозволяється вилов не більше 3 кг риби за одну добу перебування на водоймі загального користування.
Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Так відповідно до санкції частини 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).
Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно до п. 17 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 № 1126, застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» затверджено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) цінних видів водних біоресурсів у водних об`єктах України.
Висновки суду.
Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, підставою для представництва виконувача обов`язків керівника Біляївської окружної прокуратури інтересів держави в особі Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області, згідно зі ст. 23,24 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 131-1 Конституції України несплата відповідачами шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що значно ослаблює економічні основи держави та потребує прокурорського реагування.
Таким чином, виконувач обов`язків керівника Біляївської окружної прокуратури правомірно та обґрунтовано відповідно до ст.131-1 Конституції України, ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
Відповідно до ч.6 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У цій справі спір стосується деліктних правовідносин, відшкодування шкоди, завданої правопорушенням, де необхідно було встановити вину, яка є однією з обов`язкових підстав цивільно-правової відповідальності особи.
Так, постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/193/24 від 12.02.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, по факту незаконного вилову риби, який мав місце 13.12.2024 року о 23:00 год. в Одеському районі Одеської області в с. Маяки на р. Дністер- Маяківська сільська рада Одеського району Одеської області
Постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/194/24 від 12.02.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, по факту незаконного вилову риби, який мав місце 13.12.2024 року о 23:00 год. в Одеському районі Одеської області в с. Маяки на р. Дністер- Маяківська сільська рада Одеського району Одеської області
Постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/195/24 від 13.02.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, по факту незаконного вилову риби, який мав місце 13.12.2024 року о 23:00 год. в Одеському районі Одеської області в с. Маяки на р. Дністер- Маяківська сільська рада Одеського району Одеської області
Зазначені постанови в апеляційному порядку не оскаржені та набрали законної сили.
В силу вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили під час розгляду даної справи є обов`язковими для суду, так як по цій справі розглядаються вимоги позивача щодо цивільно-правових наслідків дій ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відтак їх вина у грубому порушенні правил рибальства доведена та повторному доказуванню по цивільній справі не підлягає.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , порушили вимоги ст.12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 9, 10, 17, 34, 38, 39 та 63 Закону України «Про тваринний світ», «Правил любительського рибальства», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022.
На теперішній час в добровільному порядку відповідачами шкоду позивачеві не відшкодовано.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи норми діючого законодавства, суд дійшов до переконання, що наявні в матеріалах справи докази, підтверджують нанесену відповідачами державі шкоду у розмірі 29 104,00 грн., заподіяну незаконним виловом живих біоресурсів (вилов в Одеському районі Одеської області в с. Маяки на р. Дністер), яка складається з вилову риби товстолоб (білий) 8 шт. х 3638 грн =18 972 грн.
Розмір шкоди розраховано вірно державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів».
Згідно з ч. 1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно із статтями 64, 66, 69, 69-1 та 71 цього Кодексу закріплені за місцевими бюджетами. Пунктом 7 частини 3 зазначеної статті передбачено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
Тобто, завдані природним ресурсам збитки відшкодовуються шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок виконавчого органу відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.
Главою IV Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 січня 2013 року № 43, передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є джерелами формування спеціального фонду державного бюджету в частині надходжень, крім власних надходжень, бюджетних установам зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі України та Головних управліннях Казначейства відповідно до законодавства на ім`я органу Казначейства в розрізі територій та кодів бюджетної класифікації.
Збитки заподіяні порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища відшкодовуються шляхом перерахування на єдиний розподільчий казначейський рахунок виконавчого органу місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №364/1080/16-ц.
Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
На підставі ст. 81, 89, 141, 259, 263- 265, 268,289 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею до 02.06.2025 року.

Суддя: С. І. Гринчак