ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/811/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №696/482/24 Категорія: 331010000 Шкреба В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Карпенко О.В., Сіренка Ю.В.,

за участю секретаря Кофанової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги представника Кам`янської міської ради - Журіди Андрія Олександровича та представника заявника - адвоката Зачепи Любові Олегівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Кам`янська міська рада Черкаського району Черкаської області, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на обліку у лікаря-психіатра, оскільки страждає на деменцію. Мати заявника проходила курс лікування в психіатричний лікарні з 15 квітня 2021 по 18 травня 2021 року та з 04 лютого 2022 по 24 лютого 2022 року. Через хворобу потребує постійного догляду та сторонньої допомоги. Рідні сестри заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились порушувати питання про встановлення опіки над матір`ю, проте заявник бажає стати її опікуном.

У зв`язку з вказаним просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та призначити його її опікуном.

Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною.

Покладено виконання обов`язків опікуна ОСОБА_2 , а виконавчий комітет Кам`янської міської ради Черкаського району Черкаської області як орган опіки та піклування до встановлення і призначення опікуна.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що через психічний розлад з урахуванням висновку експерта ОСОБА_2 потребує постійного догляду та нагляду, а отже потребує опіки і її слід визнати недієздатною.

Щодо вимоги заяви про призначення опікуном саме заявника, то суд керувався тим, що висновок не враховує тієї обставини, що заявник тільки прописаний в сусідньому селі, сам проживає в м. Київ, що є значно віддаленим від місця проживання матері. Це ставить під сумнів належну мотивацію органом, який видав висновок, можливості особи виконувати функції опікуна, що вимагається положеннями статті 63 ЦК України. На підтвердження таких висновків суду слугує і той факт, що заявник з 25 липня 2022 року проходить військову службу, і сама по собі вказана обставина унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна, так як щоденний догляд не можливо забезпечити в таких умовах.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині покладення обов`язків опікуна ОСОБА_2 на виконавчий комітет Кам`янської міської ради Черкаського району Черкаської області як орган опіки та піклування до встановлення та призначення опікуна, Кам`янська міська рада оскаржила його у даній частині, вказуючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судове рішення ухвалено з недотриманням норм матеріального права, а тому просила суд його скасувати у даній частині та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції достовірно встановлено обставини необхідності здійснення опіки над недієздатною психічно хворою матір`ю саме заявником, оскільки наявні суттєві перешкоди для здійснення опіки іншими, крім заявника, особами. Зокрема: наявність агресивної поведінки недієздатної особи; відсутність дієвого контакту недієздатної з іншими, крім заявника, особами; неможливість іншим осіб, які за законом повинні здійснювати догляд і опіку над рідною людиною, здійснювати такий догляд.

Крім того, покладення обов`язків опікуна на виконавчий комітет Кам`янської міської ради Черкаського району Черкаської області як орган опіки та піклування не відповідає найвищим інтересам недієздатної особи, яка, внаслідок психічного захворювання та агресивної поведінки, не знаходить контакту навіть з рідними доньками. Це, в свою чергу, практично унеможливить роботу спеціаліста, який буде призначений виконавчим комітетом.

Також апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Зачепу Л.О., у якій зазначено, що частково не погоджується із судовим рішенням, а саме у частині відмови у призначенні його опікуном матері. Вважає судове рішення у даній частині є таким, що ухвалено з недотриманням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням судом обставин справи, а тому просив суд скасувати рішення у даній частині та ухвалити нове, яким його заяву задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дочки ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є особами пенсійного віку, та за станом свого здоров`я та певними сімейними обставинами не мають можливості та не виявили бажання бути опікунами своєї матері.

Натомість заявник, як особа першої групи спорідненості, заявив про своє бажання бути опікуном своєї матері ОСОБА_2 та готовий взяти на себе всю відповідальність по її догляду, утриманні та забезпеченні належних умов проживання. Інших осіб, які виявили б бажання бути опікунами, крім нього, не виявлено. Також під час розгляду справи було встановлено, що між заявником та його матір`ю склалися приязні взаємини, що забезпечить нормальне життєзабезпечення недієздатної ОСОБА_2 . Обставини, які б перешкоджали б заявнику бути опікуном над матір`ю, зокрема передбачених у статті 64 ЦК України, в ході розгляду справи не встановлено.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Траченко І.В. вказує, що відповідно до усталеної судової практики, при вирішенні питань опіки головним критерієм є забезпечення найкращих інтересів недієздатної особи. Оскільки доньки ОСОБА_5 ОСОБА_3 , 1959 р.н. та ОСОБА_4 , 1964 р.н. відмовилися від встановлення опіки над нею через вік, власний стан здоров`я та неавторитетність у матері, яка має особисту прихильність до свого сина та слухаються його, за наявності у неї когнітивних порушень, призначення саме його опікуном над нею сприятиме її безпеці, контроль та емоційному добробуту.

Факт проходження заявником ОСОБА_1 військової служби свідчить про його стабільний статус у військовій сфері та можливість адаптувати свої обов`язки з урахуванням потреб матері, достатньою підставою для визнання його спроможним бути опікуном.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується в частині відмови в задоволенні вимог заяви щодо призначення опікуном ОСОБА_1 над недієздатною матір`ю, то відповідно до положень частини першої статті 367 ЦПК України законність судового рішення, ухваленого у іншій частині, апеляційний суд не перевіряє.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, що заявник являється рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25 серпня 1973 року (а.с. 5).

Окрім заявника, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має ще двох дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 67-71), яка проживає по АДРЕСА_1 (а.с. 54) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.77), яка проживає по АДРЕСА_2 (а.с. 55).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має діагноз деменція, знаходиться на обліку у лікаря-психіатра, проходила курси лікування в психіатричній лікарні (а.с. 9-11).

У заявника добре здоров`я (а.с. 12), він має зареєстроване місце проживання в с. Телепино (а.с. 7), тоді як згідно з наданими ним поясненнями та показами свідка ОСОБА_3 , проживає в м. Київ. Заявник має дружину і доньку, які з ним проживали в м. Київ і на даний час мешкають у Німеччині.

Згідно з висновком № 2-1 опікунської ради при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради від 10 квітня 2024 року (а.с. 13-14), цей орган не висловив заперечень на призначення заявника опікуном його матері. Такі ж висновки викладенні і в поданні.

Відповідно до цього ж висновку, до ради були подані заяви сестер заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про небажання виконувати опікунські повноваження по відношенню до їх матері, тоді як згідно з наданих суду показів свідок ОСОБА_3 нею не було підтверджено подачу такої заяви, як і поставлено під сумнів можливість подачі такої заяви іншою сестрою ОСОБА_4 .

Чоловік свідка ОСОБА_6 являється учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і має інвалідність 2 групи (а.с. 72-76)

Суду надані копії відповідних заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 54-55).

Заявник ОСОБА_1 на даний час проходить службу у Збройних силах України (а.с. 57-66).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 610 від 30 жовтня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з хворобою не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, потребує стороннього догляду та має прояви хронічного стійкого психічного розладу (а.с. 91-92).

Згідно з актом обстеження від 04 квітня 2024 року ОСОБА_2 проживає в с. Вербівка, де заявник їй створює належні умови існування (а.с. 111).

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (ч.1 - 3 ст. 41 ЦК України).

Відповідно до статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 56 ЦК України).

Вимогами статті 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна є важливими і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання, орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду в частині визнання ОСОБА_2 недієздатною на підставі приведених вище доказів, які сумніву у суду не викликають.

У судовому засіданні даний факт стосовно ОСОБА_2 достовірно встановлений.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Оскільки ОСОБА_1 з 25 липня 2022 року проходить військову службу, вказана обставина унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків як опікуна ОСОБА_2 .

Крім того, судом установлено, що заявник фактично проживає в м. Києві, що є значно віддаленим від місця проживання матері.

Також колегія суддів зауважує, що та обставина, що інші діти ОСОБА_2 не заперечують проти визнання їх брата опікуном їх матері ОСОБА_2 не свідчить про те, що вони не можуть здійснювати обов`язки опікуна.

Слід врахувати також ту обставину, що ОСОБА_3 тривалий час разом з братом доглядають матір, однак більшість часу догляд здійснювала саме вона.

Колегія суддів зауважує, що органом опіки та піклування не розглядалося питання призначення опіки щодо інших осіб пов`язаних спорідненими зв`язками з ОСОБА_2 , а саме в частині можливості призначення їх опікунами останньої, зважаючи також на ту обставину, що син ОСОБА_1 наразі перебуває на військовій службі. Перевірки вказаних фактів та надання їм обґрунтування органом опіки та піклування не здійснювалось.

Аргументи Кам`янської міської ради про те, що відмова в задоволенні заяви про призначення опікуна призведе до витрат з місцевого бюджету, а також не відповідає найвищим інтересам недієздатної особи, є безпідставними, оскільки не позбавляє орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради вирішити питання опіки над недієздатною ОСОБА_2 відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційні скарги представника Кам`янської міської ради - Журіди Андрія Олександровича та адвоката Зачепи Любові Олегівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 травня 2025 року.

Судді: