22.05.2025 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/644/25
Провадження № 2/533/219/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22 травня 2025 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

11 березня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором від 05.05.2024 № 7861674 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.12.2024 у розмірі 49275,00 гривень, яка складається зі: заборгованості за кредитом - 15000,00 грн; суми заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 кредитного договору та розрахунку заборгованості - 26775,00 грн; суми заборгованості за штрафами - 7500,00 грн.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень. Розгляд справи проводити без участі представника позивача.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів від Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2025 року цивільну справу було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області (а.с. 86).

21 квітня 2025 року цивільна справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2025 справу розподілено головуючій судді Козир В.П. (а.с. 89).

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 22 травня 2025 року(а.с. 90-94).

Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання позивача та витребувано від АТ КБ «Приватбанк» у строк 10 днів з дня отримання ухвали інформацію:

- чи було емітовано АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) платіжну карту № НОМЕР_2 ;

- виписку по рахунку за номером картки № НОМЕР_2 , якщо така емітована на ім`я ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), за період з 05.05.2024 по 10.05.2024;

- надати інформацію про номер телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 у період з 05.05.2024 по 10.05.2024.

08 травня 2025 року надійшла витребувана інформація від АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 100-101, 102-103).

У судове засідання 22.05.2025 представник позивача ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 , у розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 104-107), у судове засідання не з`явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзив на позовну заяву не подав.

Ухвалою суду від 22 травня 2025 року вирішено проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 3-8)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, 05.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (торгова марка «CreditPlus») (далі - первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 7861674, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_2 , емітовану в АТ КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування.

Позивач зазначав, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи первісного кредитора (далі - ІТС). Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідач відповідно до умов кредитного договору в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписав його 05.05.2024 о 18:30:11 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором НОМЕР_15, який був надісланий на номер, наданий відповідачем.

Також позивач звертав увагу суду на те, що кредитні кошти були перераховані відповідачу 05.05.2024 на платіжну картку відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів іншим способом. Провести верифікацію платіжної карти може виключно відповідач. Вказаний номер телефону відповідача співпадає з даними Українського бюро кредитних історій.

Виключно особа відповідача може отримати кредит після укладення кредитного договору.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав.

У зв`язку з порушенням зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 24.12.2024 становить 49275,00 гривень, яка складається зі: заборгованості за кредитом - 15000,00 грн; суми заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 кредитного договору та розрахунку заборгованості - 26775,00 грн; суми заборгованості за штрафами - 7500,00 грн.

Стягнення нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється за період строку дії кредитного договору, а також штрафні санкції відповідно до умов кредитного договору.

Обґрунтовуючи правомірність стягнення штрафних санкцій позивач посилався на Закон України «про споживче кредитування», з якого виключено п. 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», який звільняв споживачів від сплати неустойки (штрафу, пені) та інших платежів. На думку позивача, оскільки Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальним законом, що регулює правовідносини споживчого кредитування», нараховані первісним кредитором штрафи за невиконання умов кредитного договору підлягають сплаті відповідачем.

24.12.2024 між ТОВ «Авентус Україна» (кредитор) та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (далі - новий кредитор, позивач), укладено договір факторингу № 24.12/24-Ф, відповідно до якого право вимоги за договором №7861674 від 05.05.2024 перейшло до позивача.

При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статтю 59 Конституції України, статті 205, 207, 512-514, 516, 525-526, 598-599, 610, 615, 653, 629, 1054 ЦК України, статті 4, 19, 27, 141, 175, 274 ЦПК України, статті 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статті 8, 12 Закону України «Про споживче кредитування», статті 1, 4 Закону України «Про платіжні послуги» та Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

05.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - товариство, первісний кредитор) та відповідачем ОСОБА_1 (за договором - споживач) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7861674 (надалі - кредитний договір або договір кредиту), який було підписано електронним підписом позичальника (відповідача), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що свідчать положення п. 1.1, 9.6 кредитного договору (а.с. 11-19).

Кредитний договір містить такі терміни та визначення, що використовуються у договорі:

- інформаційно-комунікаційна система товариства (ІКС товариства) - програмний комплекс, який включає веб-сайт, особисті кабінети споживачів, мобільний застосунок "CreditPlus" (який містить програмне забезпечення для завантаження на мобільні пристрої споживачами та операційну систему товариства), облікову та реєструючу систему товариства та використовується товариством, в тому числі, але не виключно, для укладення кредитних правочинів з фізичними особами (споживачем), доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок "creditplus";

- ідентифікація в ІКС товариства -електронна процедура перевірки товариством автентичності споживача, яка здійснюється: - під час першого входу (реєстрації) шляхом перевірки цифрового або алфавітно-цифрового коду, що введений споживачем в спеціальному полі веб-сайту/мобільного застосунку «CreditPlus» та отриманий від товариства в повідомлені, що надіслане на номер мобільного телефону споживача, (далі-код);- під час наступних входів, шляхом перевірки введеного споживачем коду та/або паролю до особистого кабінету/мобільного застосунку "CreditPlus". Код та/або пароль до особистого кабінету/мобільного застосунку "CreditPlus", які вводить споживач для цілей ідентифікації в ІКС товариства, є електронним підписом споживача для цілей Закону України «Про електронну комерцію»;

- мобільний застосунок «CreditPlus» - програмне забезпечення, призначене для роботи на смартфонах, планшетах та інших мобільних пристроях, що обслуговує оператор комунікацій (далі - мобільний пристрій), який споживач інсталює на мобільний пристрій та за допомогою якого споживач після проходження ідентифікації в ІКС товариства, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», має можливість пройти ідентифікацію/верифікацію та/або надати товариству свої ідентифікаційні/персональні дані/надати згоду на доступ до ідентифікаційних/персональних даних, укласти з товариством кредитні правочини (в т.ч цей договір), отримувати інформацію та документи, пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту (в т.ч. суму заборгованості за кредитом, строки погашення, інше), отримати послуги від товариства відповідно до укладених правочинів та інше;

- особистий кабінет - захищена частина веб-сайту, яка доступна споживачу для входу через веб-сайт після його ідентифікації в ІКС товариства, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію» та/або за допомогою паролю до особистого кабінету, в якій споживач має можливість надати товариству свої ідентифікаційні/персональні дані/доступ до ідентифікаційних/персональних даних, укладати з товариством кредитні правочини, отримувати інформацію та документи, пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту (в т.ч. суму заборгованості за кредитом, строки погашення, інше), здійснювати дії щодо ініціювання продовження строку кредиту.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок «CreditPlus» (за вибором споживача). Ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/ мобільний застосунок «CreditPlus», в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході(в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету/мобільного застосунку «CreditPlus». При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення веб-сайту/ мобільного застосунку «CreditPlus».

Згідно з п 1.2 кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту (загальний розмір) складає: 15000,00 гривень. Тип кредиту - кредит (п. 1.3 кредитного договору).

Відповідно до п.1.4 кредитного договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - графік платежів) , що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.5 кредитного договору).

Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,50 % у день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 цього договору.

Згідно з п. 1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка 0,01 % в день застосовується відповідно до таких умов. Якщо споживач до 04.06.2024, або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 кредитного договору).

У відповідності до п. 1.7.1 кредитного договору денна процентна ставка на дату укладання договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50 % в день.

Загальні витрати на дату укладення договору складають за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 81000,00 грн (п. 1.8.1 кредитного договору).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90 % річних (п. 1.9.1 кредитного договору).

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 96000,00 грн (п. 1.10.1 кредитного договору).

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 . У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів споживача для надання кредиту за цим договором. При цьому, така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин з моменту прийняття товариством рішення про надання кредиту споживачу. Якщо сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим договором, а у товариства не виникає прострочення кредитора.

Згідно з п. 2.2 кредитного договору сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 05.05.2024 або 06.05.2024. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступний календарний день, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.4 договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується товариством в особистому кабінеті/мобільному застосунку «CreditPlus» та/або направляється на електронну адресу споживача.

Кредит уважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно з п. 2.1. договору (п.2.4 кредитного договору).

Кредит уважається погашеним у день отримання товариством коштів у погашення заборгованості за кредитом (п. 2.5 кредитного договору).

Відповідно до п. 3.4 кредитного договору розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.5 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку. Споживач розуміє та надає згоду товариству, що застосування зниженої процентної ставки відповідно до пп. 1.5.2. договору залежить від того чи отримає споживач індивідуальну знижку від товариства та скористається своїм правом на її використання (виконає умови для отримання знижки) на стандартну процентну ставку, та у випадку такого отримання споживач погоджується, що застосування зниженої ставки є наперед обумовленим та не може вважатися односторонньою зміною умов договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим договором чітко визначені домовленістю сторін. Усі умови застосування знижки визначені даним договором та не вимагають підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів.

У п. 4.1 кредитного договору зазначено, що товариство має право: 1) вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором; 3) укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту.

Згідно з п. 4.4 кредитного договору споживач зобов`язаний: 1) у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно з кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного у пп. 5.3 договору (п. 5.1 кредитного договору).

У відповідності до п. 6.1 кредитного договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України, цим договором.

Згідно з п. 6.4 кредитного договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 450,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4.1); у розмірі 150,00 гривень, починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4.2).

Відповідно до п. 9.2 кредитного договору договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного у п. 1.4.договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення указаного строку, за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.

Пункт 9.6 кредитного договору передбачає порядок укладення договору та створення електронних підписів сторін. Цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства електронним підписом, споживачу в особистий кабінет/мобільний застосунок "CreditPlus» для ознайомлення та підписання. Підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному між сторонами договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІКС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. На укладений між сторонами договір накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, далі по тексту договору - оригінальний примірник договору. У випадках дозволених законодавством, на укладений між сторонами договір може бути накладено електронний підпис уповноваженого працівника товариства, що базується на сертифікаті відкритого ключа, виданого кваліфікованими надавачами електронних довірчих послуг без відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Відповідно до п. 9.11 кредитного договору всі додатки до цього договору, підписані сторонами, є невід`ємною частиною договору.

У р. 10 кредитного договору зазначені такі відомості щодо споживача: ОСОБА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; паспортні дані споживача; місце проживання: АДРЕСА_1 ; номери мобільних телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 та електронний підпис одноразовим ідентифікатором НОМЕР_15.

Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту № 7861674, яку було підписано електронним підписом споживача (відповідача), передбачає: дата платежу; кількість днів у розрахунковому періоді; суму платежу за розрахунковий період тощо (а.с.19 (на звороті) - 20).

З паспорту споживчого кредиту «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)», який містить електронний підпис споживача одноразовим ідентифікатором GZ7526, вбачаються основні умови кредитування, а саме: тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту - 15000,00 грн; строк кредитування - 360 календарних днів; мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби; спосіб та строк надання кредиту - шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки зазначеної споживачем не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору; стандартна процента ставка, відсотків річних: (застосовується протягом строку кредиту, крім періоду застосування зниженої процентної ставки, якщо виконані умови для її застосування) - 549,00 % річних; знижена процента ставка, відсотків річних: (застосовується з дати видачі кредиту до 04.06.2024 року, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема до вказаного строку (включно) (+3 дні) здійснена сплата першого платежу з оплати процентів, згідно графіку платежів або здійснено часткове дострокове повернення кредиту) - 3,65 % річних (0,01 % в день) (1,50 % в день). Дата надання інформації - 05.05.2024. Ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 06.05.2024 (а.с. 21-23).

З листа ТОВ «Пейтек» до ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 24-25) вбачається, що відповідно до договору про організацію переказу грошових коштів від 19.01.2022 № 190122-1 та договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 04072024-3 від 04.07.2024 було успішно перераховано кошти на користь фізичної особи від ТОВ «Авентус Україна»: … 672) 05.05.2024 18:30:10 на суму 15000,00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек» - bb13c303-8a3f-4a34-903d-99f27e31d715, номер транзакції в системі ТОВ «Авентус Україна» - 45983699, Session ID - 06, сайт торговця - https://creditplus.ua, код авторизації - 111892, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_2 .

З довідок від 01.05.2025 № 20.1.0.0.0/7-250424/27201-БТ та від 30.04.2025 № 20.1.0.0.0/7-250424/64905-БТ, наданих АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду від 22.04.2025, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , емітовано платіжну карту № НОМЕР_10 (IBAN НОМЕР_11 ). Фінансовий номер телефону - НОМЕР_3 , який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (а.с. 100, 102).

З виписки за договором б/н, наданої АТ КБ « ПриватБанк» за період з 05.05.2024 по 10.05.2024, вбачається, що на картковий рахунок № НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_1 , 05.05.2024 відбулося зарахування переказу у сумі 15000,00 грн (а.с. 101, 103).

Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості) (а.с. 26-31), виконаним первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», сума заборгованості відповідача за період з 05.05.2024 по 23.12.2024 становила 49275,00 гривень, у тому числі: заборгованість по основному боргу - 15000,00 гривень; заборгованість по відсоткам - 26775,00 гривень; штраф - 7500,00 грн.

Заборгованість нарахована за строк - 149 днів, з яких за період з 05.05.2024 по 03.06.2024 з розрахунку 0,01 % в день користування (1,50 грн - за день користування), з 05.06.2024 по 01.10.2024 - з розрахунку 1,50 % за день (225,00 грн - за день користування).

24.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу № 24.12/24-Ф (а.с. 50-58).

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № l та є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Клієнт протягом 30 календарних днів зобов`язаний передати фактору інформацію згідно з реєстром боржників з додатковою інформацією за формою, наведеною у додатку № 4 до цього договору. Клієнт має право надати додаткову інформацію про боржника в додаток № 4.

Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акту прийому-передачі реєстру боржників (п. 1.6 договору факторингу).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 24.12/24-Ф від 24.12.2024 ТОВ «Авентус» передало, а ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» прийняло реєстр боржників кількістю 2779, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 24.12/24-Ф від 24 грудня 2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованостей боржників, і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.59).

З копії платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 24.12.2024 № 1856 вбачається, що ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» розрахувалося з ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу від 24.12.2024 № 24.12/24-Ф (а.с. 60).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 24 грудня 2024 року № 24.12/24-Ф ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 05.05.2024 № 7861674 у загальній сумі 49275,00 грн, з яких: - сума виданого кредиту - 15000,00 гривень; - сума заборгованості за відсотками - 26775,00 гривень та сума заборгованості за штрафами - 7500,00 грн (а.с. 61).

Застосовані судом норми права та висновки Верховного Суду

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 641 ЦКУ пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

За ст. 642 ЦКУ відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законом України «Про електронну комерцію».

Так, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

-електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

-електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

-аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно зі ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію електронні документи (повідомлення), електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 (справа № 404/502/18), від 09.09.2020 (справа № 732/670/19) дійшов такого висновку:

«Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Договір в спрощеній формі шляхом обміну, наприклад, електронними листами та іншими засобами електронної комунікації, або договір, який укладається шляхом приєднання до нього можна підписати з використанням:

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Однак важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.»

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України - ЦКУ).

У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Верховний Суд у справі № 183/7850/22 (постанова від 31.01.2024) зробив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до яких:

«Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Касаційний суд вже робив висновки щодо застосування пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що:

- на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22);

- на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

(2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;

(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).»

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦК України).

Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

З матеріалів справи вбачається, що 05.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7861674, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу у користування грошові кошти у сумі 15000,00 грн строком на 360 днів.

Факт укладення такого договору належним чином підтверджено доказами, наданими позивачем.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису) договір між відповідачем та первісним позикодавцем не було б укладено.

Так, підписання договору відповідачем підтверджується змістом договору та додатку до нього, які містить усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові відповідача; дату народження та податковий номер відповідача, номер паспорта, номер телефону; маску банківської картки; адресу місця проживання; електронну адресу.

Доказів підписання договору від імені відповідача іншими (третіми) особами, у тому числі через вчинення шахрайських дій, відповідачем суду не надано, доказів звернення з даного факту до правоохоронних органів також не надано.

Отже, суд уважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення договору саме відповідачем.

Також суд уважає доведеним позивачем та не спростованим відповідачем факт видачі первісними кредитодавцем кредиту у сумі 15000,00 грн та перерахування коштів саме у такій сумі у день укладення договору на картковий рахунок відповідача.

Доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором перед первісним кредитодавцем чи перед позивачем як новим кредитором матеріали справи не містять, відповідачем суду не надано.

З цих підстав позовні вимоги позивача щодо стягнення основної суми заборгованості за кредитним договором у сумі 15000,00 грн, є законними, обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на умовах договору.

Факт набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором суд також уважає доведеним належними та достатніми доказами.

Здійснюючи перевірку розрахунку заборгованості за кредитним договором суд виснує таке.

У дослідженому судом кредитному договорі від 05.05.2024 № 7861674 було встановлено строк користування кредитом (дисконтний період) - 360 днів.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами відбулось за 149 днів, з яких: за 30 днів нараховувались проценти у відповідності до п.1.5.2 кредитного договору - 0,01 % (знижена процентна ставка), сума яких склала 45,00 грн (які були сплачені відповідачем), та за 119 днів у відповідності до п. 1.5.1 кредитного договору за ставкою 1,50 % (стандартна процентна ставка), сума яких склала 26775,00 грн, яку позивач правомірно пред`явив до стягнення.

Отже, нарахування процентів (відсотків) за користування кредитними коштами відбувалося відповідно до умов договору.

Щодо нарахування штрафу за порушення зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту суд зазначає таке.

Як вже зазначалося судом вище Верховний Суд у справі № 183/7850/22 (постанова від 31.01.2024) виснував, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

(2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;

(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Доводи позивача про те, що штрафи підлягають сплаті позичальником з тих підстав, що зі Закону України «Про споживче кредитування» було виключено законодавцем п. 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», наведеним правовим висновкам Верховного Суду не відповідають. Виключення п. 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», яким унормовувалося питання звільнення споживачів від відповідальності перед кредитодавцями за прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування, свідчить лише про те, що питання звільнення споживачів від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів та їх списання, починаючи з 24.12.2023 (дата набрання чинності Законом України від 22.11.2023 № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг») більше не регулюється Законом України "Про споживче кредитування". Таке питання врегульоване пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, положення якого розповсюджуються на всі кредитні договори, у тому числі про споживчі кредити.

Суд уважає, що нарахування штрафу у сумі 7500,00 грн не відповідає вимогам закону та уважає, що положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цілком застосовні й до даного спору.

Станом на дату (період) нарахування штрафу введено військовий стан на території України.

Отже, суд зазначає, що відповідач на підставі пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України звільняється від відповідальності перед первісним кредитором, а відповідно й перед позивачем як правонаступником, за прострочення виконання зобов`язань за договором кредиту, звільняється від обов`язків сплачувати кредитору інші платежі (штрафи), сплата яких передбачена кредитним договором за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) відповідачем зобов`язань за таким договором. Нарахована сума штрафу 7500,00 грн підлягає списанню позивачем.

Підсумовуючи все викладене вище суд уважає такими, що є доведеними, обґрунтованими та підставними позовні вимоги у частині стягнення позивачем з відповідача заборгованості за договором кредитним договором від 05.05.2024 № 7861674 у сумі 41775,00 грн, у тому числі: сума заборгованості за основною сумою боргу - 15000,00 грн, сума заборгованості за процентами за користування кредитом - 26775,00,00 грн. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості за штрафом у сумі 7500,00 грн суд відмовляє за безпідставністю.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с. 69,76).

З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково (84,77 % від ціни позову), суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме - 2053,46 грн (2422,40 х 84,77 % = 2053,46).

Крім того позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження яких надав відповідні докази.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються- на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Зі сторони позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії):

1) договір про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року № 02/08/2024, укладений між фізичною особою-підприємцем Руденком Костянтином Васильовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (а.с. 62-63), відповідно до якого в рамках цього договору виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 18 від 23.10.2018, зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності) (надалі - «послуги»), а замовник зобов`язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором (п.1.1); замовник оплачує виконавцю послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця протягом 30 банківських днів з моменту підписання відповідного Акта наданих послуг, якщо сторонами в акті не визначено інакше(п. 3.4);

2) акт приймання передачі наданих послуг № 26 від 29.12.2024 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, відповідно до якого фізична особа-підприємець Руденко Костянтин Васильович надав, а ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» прийняв послуги: підготовка позовних заяв про стягнення заборгованості з боржників ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» згідно з реєстром № 1 від 29.12.2024 на суму 100000,00 грн (а.с.66);

3) витяг з реєстру №1 до акту приймання передачі наданих послуг № 26 від 29.12.2024 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, відповідно до якого фізична особа-підприємець Руденко Костянтин Васильович підготував позовні заяви у загальній кількості 10 штук на суму 100000,00 грн, у тому числі: підготував позовну заяву про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 7861674 про надання споживчого кредиту від 05.05.2024 та клопотання про витребування доказів - вартість 10000,00 грн (а.с.67);

4) платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 30.12.2024 №1866, відповідно до якої ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перерахувало грошові кошти Руденку Костянтину Васильовичу у сумі 100000,00 грн відповідно до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 по акту № 26 від 29.12.2024 (а.с.68).

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: договір про надання юридичних послуг, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги, докази оплати наданих послуг. Такі докази завчасно були направлені відповідачеві.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу, з боку відповідача заявлено не було.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково (84,77 % від загального розміру позовних вимог), то керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 141, 137 ЦПК України, з відповідача підлягали б стягненню на користь позивача судові витрати, понесені позивачем, на оплату правничої допомоги у сумі 8477,00 грн (10000,00 х 84,77 % = 8477,00).

Разом з тим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Така правова позиція зроблена Верховним Судом у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18.

Схожа правова позиція також висловлена Верховним Судом у справі № 340/4492/22 від 25 липня 2023 року.

Також у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Верховного Суду зробила такий висновок:

«Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Водночас у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, за якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від зазначеного загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення».

Здійснюючи розподіл витрат на правничу допомогу у даній справі, ураховуючи свою сталу практику щодо розподілу витрат в аналогічних справах, суд зазначає, що фактично справа розглядалася без участі сторін; по цій справі відбулося лише одне судове засідання; така категорія справ є розповсюдженою, а позовні заяви шаблонними; спір є нескладним у правозастосуванні; відповідач не висловив заперечень проти позовних вимог та є слабшою стороною у правовідносинах з фінансовою установою (позивачем); сума понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сукупності зі сумою боргу, що стягуються судом у результаті задоволення позову, може бути надмірним фінансовим тягарем для відповідача, тому суд уважає, що пред`явлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу є дещо завищеним, та суд частково відмовляє позивачеві у відшкодуванні здійснених ним витрат на правову допомогу у сумі 3477,00 грн та, відповідно, стягує з відповідача на користь позивача 5000,00 грн (8477,00 - 3477,00 = 5000,00) у рахунок понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

На думку суду, судові витрати, понесені позивачем, у такому розмірі відповідають критеріям реальності (їх дійсності та необхідності), розумності та не є явно несправедливими. Решту суми витрат (3477,00 грн) слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 12, 76-83, 133, 141, 259, 263-265, 268, 282 ЦПК України, нормами матеріального права, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.05.2024 № 7861674 у розмірі 41775 гривень 00 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом - 15000 гривень 00 коп.; заборгованість за нарахованими процентами - 26775 гривень 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог у сумі 7500 гривень 00 копійок - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2053 гривень 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Козельщинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (місцезнаходження: бульвар Вацлав Гавела, буд. 4, м. Київ, 03124; ідентифікаційний код 41915308; адреса електронної пошти: ).

Представник позивача: адвокат Руденко Костянтин Васильович (робоча адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; тел.: НОМЕР_13 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тел.: НОМЕР_14 ).

Повне рішення складено та підписано суддею 22.05.2025.

Суддя В.П. Козир