ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3304/24 Номер провадження 22-ц/814/1774/25Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д. Є. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником за довіреністю ОСОБА_2 ,

на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 14 січня 2025 року, постановлене суддею Хоменко Д.Є.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

29.07.2024 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося в суд із позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість у розмірі 91 529,84 грн., яка складається із: 41 339,91 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2 576,85 грн. заборгованість за відсотками; 47 613,08 грн. заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту; а також суму судового збору в розмірі 3 028,00 грн. та правничі витрати, які склали 7 000,00 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що 25.04.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування №Р25.00502.005176741.

За умов такого договору банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 49 286,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Сторонами також погоджено розмір процентів 1,99% річних від залишкової суми боргу; строк виконання зобов`язання до 25.04.2023.

Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, тоді як позичальник, будучи обізнаним з істотними умовами зобов`язання, допустив його неналежне виконання. Із підстав викладеного за договором кредиту та відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 19.12.2023 утворилася заборгованість у загальному розмірі 91 529,84 грн., заявлена до стягнення позивачем, як правонаступником кредиту згідно договору факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 14.01.2025 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 91 529,84 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 41 339,91 грн.; заборгованості за відсотками 2 576,85 грн.; заборгованості по оплаті обслуговування кредиту 47 613,08 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позичальник, будучи обізнаним із істотними умовами зобов`язання, допустив його неналежне виконання та не повернув у добровільному порядку отримані ним кредитні кошти первинному кредитору, не сплатив відсотки за користування кредитом. Наведене призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню у повному обсязі на користь позивача, яке правонаступника первинного кредитора.

Дійшовши висновку про наявність підстав задоволення позову в повному обсязі, районний суд відніс понесені позивачем судові витрати, включно із витратами на професійну правничу допомогу, за рахунок відповідача.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, відповідач, в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 , оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Детально цитуючи положення статей 513-518, 634, 638, 1054, 1077, 1078 ЦК України, а також окремі норми законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про споживче кредитування», вважає заявлені позовні вимоги безпідставними.

Повідомляє, що не був належним чином повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, а сам договір про відступлення права вимоги вважає нікчемним, оскільки відповідно до вимог статті 515 ЦК України недопустимою є заміна кредитора у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора.

Зазначає, що оскільки у договорі встановлюються окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування права позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу.

Наголошує, що умови кредитного договору не містять переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу та за які банком встановлена комісія. Отже, відповідно до частин першої, другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» такі умови зобов`язання є нікчемними.

Наведене відповідає сталій позиції Верховного Суду, зокрема, сформованій у справах №202/5330/19 від 31.08.2022 та №496/3134/19 від 13.07.2022, яку безпідставно залишив поза увагою суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28.03.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 01.04.2025.

31.03.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване.

Наголошує, що неповідомлення боржника про зміну кредитора не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання за кредитним договором.

Підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності не вбачає, оскільки у відповідності до пунктів 12 та 19 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України строк позовної давності продовжується на період дії карантину та на період дії воєнного стану перебіг такого строку зупиняється.

02.06.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача Смаглюка В.О. про розгляд справи за його відсутності.

Учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що з огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді та вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.04.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (кредитодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (страховий агент) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір кредиту та страхування №Р25.00502.005176741.

Згідно з п.1.1. такого договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: тип кредиту позитив; сума кредиту 49 286,00 грн.; проценти 1,99% річних, фіксована; строк кредиту 48 місяців;

Під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та отримання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на веб-сайті банку www.ideabank.ua (п.1.5. договору).

Дата повернення кредиту 25.04.2023. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок №69970, відкритий у банку відповідно до графіку викладеного в Додатку №1 до даного Договору (п.1.6. договору).

Банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 49 286,00 грн. на рахунок № НОМЕР_1 позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк» та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 8 384,76 грн. згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 цього договору. Спосіб оплати перерахунок коштів на рахунок ПрАТ «СК «Уніка життя» в АТ «Ідея Банк» через транзитний рахунок (п.1.7. договору)./а.с.6/

Передувало укладенню такого договору ознайомлення та підписання ОСОБА_1 паспорту споживчого кредиту, де наявні відомості про істотні умови зобов`язання, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту./а.с.7/

На підтвердження належності виконання кредитором зобов`язання позивачем надано ордер-розпорядження №1 про видачу кредиту в розмірі 10 901,24 грн., та №2 про сплату страхового платежу в розмірі 8 384,76 грн./а.с.8/

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023, за яким останнє набуло право вимоги, серед іншого, за договором №Р25.00502.005176741; оплата за таким правочином вчинена 20.12.023, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №45./а.с.17-26, 27/

Згідно із довідкою-розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором Р25.00502.005176741 від 25.04.2019 станом на 19.12.2023 загальна заборгованість склала 91 529,84 грн., із них: заборгованість за основним боргом 41 339,91 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 2 576,85 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 47 613,08 грн./а.с.13/

22.12.2023 ТОВ «ФК «Оптіма Факторинг» відступило на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги, у тому числі, за договором №Р25.00502.005176741; оплата за таким правочином вчинена 20.12.2023, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №376 від 26.12.2023./а.с.29-37/

До позовної заяви позивачем надано виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 25.04.2019 по 19.12.2023./а.с.9-12/

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із підстав доведеності, що первинний кредитор АТ «Ідея Банк» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Натомість, відповідач допустив порушення умов зобов`язання та у визначений графіком строк не вчинив черговий платіж, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, заявлена позивачем, як правонаступником кредитора, за тілом кредиту, відсотками та комісією.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 526, 527, 529, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений у зобов`язанні строк (термін).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Статтями 1077, 1079 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

На підтвердження права вимоги за кредитним договором позивачем надано договір факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023 із друкованим реєстром боржників, який включає у себе ОСОБА_1 за договором №Р25.00502.005176741, а також докази оплата за таким правочином, вчиненої 26.12.2023, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №376 від 26.12.2023.

Презумпція правомірності такого правочину відповідачем не спростована, зустрічних позовних вимог щодо дійсності такого договору відповідачем не заявлено.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача, як правонаступника кредитора, права вимоги за кредитним договором №Р25.00502.005176741 від 25.04.2019 та звернення в суд із цим позовом.

Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019.

Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не надано доказів, які б спростовували факт отримання кредитних коштів або належності виконання зобов`язання. Тоді, як розмір стягнення заборгованості за кредитом, включно із відсотками та комісією, підтверджено детальним розрахунком та випискою по рахунку, які у сукупності підтверджують заявлені позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги, що позичальник не був належним чином повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, колегія суддів відхиляє. При цьому враховує, що відповідно до статей 516, 517 ЦК України боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Тобто неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Тоді як матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором №Р25.00502.005176741 від 25.04.2019 первісному кредитору - АТ «Ідея Банк», а наведені заперечення проти позову нового кредитора - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» факту укладення кредитного договору та наявності заборгованості за кредитом не спростовують.

Наведене відповідає сталій позиції Верховного Суду, зокрема, сформованій у справі №756/1244/17 від 12.07.2022, яка за правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України є обов`язковою для застосування та не може бути спростовано безвідносним цитуванням положень статті 515 ЦК України.

Стосовно підставності нарахування комісії за послугу з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, колегія суддів ураховує наступне.

За змістом пункту четвертого частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до п. 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління НБУ від 08.06.2017 №49, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Таким чином Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Тоді як комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29.11.2023 у справі №461/2857/20.

У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Із матеріалів цієї справи не вбачається необхідності внесення позичальником плати за додаткові, супутні послуги Банку, пов`язані обслуговуванням кредитної заборгованості, Банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та розмір такої комісії, а лише відсилку на веб-сайт банку.

Отже, за правилами ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» такі умови кредитування є нікчемними, а тому в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в розмірі 47 613,08 грн. слід відмовити за безпідставністю.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах, а тому апеляційним судом до уваги не приймаються. Підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності до задоволених позовних вимог колегія суддів не вбачає, оскільки у відповідності до пунктів 12 та 19 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України строк позовної давності продовжено на період дії карантину та на період дії воєнного стану перебігтакого строку зупинено.

Доводів на спростування розміру правничих витрат та заперечень щодо підставності їх стягнення апеляційна скарга не містить. Тоді як при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд надає оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справі №604/424/23 від 19.12.2024.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення районного суду слід скасувати, постановивши нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ФК «Профіт Капітал» заборгованість у розмірі 43 916,76 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам позову (48%), шляхом взаємозаліку, із ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,40 грн. (2 361,84 грн. (судовий збір за подачу апеляційної скарги) 1 453,44 грн. (судовий збір за подачу позову)./а.с.2, 164, 180/

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником за довіреністю ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 14 січня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» () заборгованість за кредитним договором №Р25.00502.005176741 у розмірі 43 916,76 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 7 000,00 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.06.2025.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак