Справа № 484/1977/25
Провадження № 2/484/1020/25
Рішення

іменем України

(заочне)

02.06.2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати,

встановив

у квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до суду. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:1039, :01:000:1768, :06:000:1040, :01:000:1769, що знаходяться в межах Синюхо-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 25.12.2014 року між позивачем та ПСП ім. Т.Г. Шевченко було укладено договір оренди землі за № б/н. Державну реєстрацію права оренди було проведено у державному реєстрі іншого речового права за номерами 10675360, 10637716 від 29.07.2015 року, 10621782 від 25.07.2015 року, 10622628 від 25.07.2015 року. Згодом між позивачем, ПСП ім. Т.Г. Шевченко та новим орендарем ТОВ "Південь Агро Інвест" 01.03.2018 року було підписано додаткову угоду до договору оренди землі із строком дії договору до 30.11.2028 року.

Пунктом 4.1, 4.5, 4.7, 9.4 додаткової угоди від 01.03.2018 року сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 22373,88 грн. за рік оренди. Орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Орендар земельної ділянки зобов`язаний вчасно сплачувати всі належні за договором оренди платежі.

Сплата орендної плати здійснювалась у безготівковій формі шляхом зарахування орендної плати на розрахунковий рахунок позивача у АТ КБ "Приватбанк" та АТ "Ощадбанк" із грубим порушенням строків сплати орендної плати у відповідності до умов Договору оренди землі. Орендна плата за 2022, 2023, 2024 роки не була виплачена позивачу в строки, визначені додатковою угодою до Договору оренди землі, у зв`язку з чим грубо порушуються умови договору протягом трьох років підряд.

Орендна плата за 2022 рік повинна була бути виплачена не пізніше 01.09.2022 року в розмірі 22373,88 грн., а виплачена 07.03.2023 року в сумі 22058,71 грн. Прострочення боргу становить 181 день. Пеня за 181 день становить 4048,97 грн.

Орендна плата за 2023 рік повинна була бути виплачена не пізніше 01.09.2023 року в розмірі 22373,88 грн., а виплачена 17.11.2023 року в сумі 22058,72 грн. Прострочення боргу становить 77 днів. Пеня за 77 днів становить 1722,49 грн.

Орендна плата за 2024 рік повинна була бути виплачена не пізніше 01.09.2022 року в розмірі 22373,88 грн., а виплачена 06.09.2024 року в сумі 22058,72 грн. Прострочення боргу становить 5 днів. Пеня за 5 днів становить 111,85 грн.

Крім того, позивач просить стягнути індексацію за 2022 рік в сумі 5952,18 грн., за 2023 рік в сумі 1137,44 грн, а всього на загальну суму 7089,62 грн.

Посилаючись на вище викладене позивач просив суд, розірвати договір оренди землі, стягнути пеню, суми інфляційних втрат за несвоєчасну сплату орендної плати та судові витрати.

Ухвалою суду від 16.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

14.05.2025 ухвалою суду задоволено клопотання позивача та витребувано у ТОВ "Південь Агро Інвест" (ПСП ім Т.Г. Шевченка) договір оренди землі №б/н від 25.12.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ПСП ім Т.Г. Шевченка. Однак, витребувані докази відповідачем суду не були надані.

Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином.

Представник позивача у позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалася за адресою зареєстрованого його місця проживання.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших клопотань від нього до суду не надходило.

Враховуючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:1040, площею 0,1392 га, :01:000:1768, площею 0,7686 га, :01:000:1769, площею 0,0125 га, :06:000:1039, площею 4,8979 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться в межах Синюхо-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

25.12.2014 року між ОСОБА_1 та ПСП ім. Т.Г.Шевченко укладено договір оренди землі за № б/н, відповідно до умов якого в оренду передано земельні ділянки площею 4,8979 га, площею 0,7686 га, площею 0,1392 га та площею 0,0125 га, що знаходяться на території Синюхо-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Державну реєстрацію права оренди було проведено у державному реєстрі іншого речового права за номерами 10675360, 10637716 від 29.07.2015 року, 10621782 від 25.07.2015 року, 10622628 від 25.07.2015 року.

01.03.2018 року між ОСОБА_1 та ПСП ім. Т.Г. Шевченко і новим орендарем ТОВ "Південь Агро Інвест" було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 25.12.2014 року із строком дії договору до 30.11.2028 року.

Відповідно до п.4.1., 4.5 Додаткової угоди орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 12,37% нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає 18834,81 грн, 2955,70 грн, 535,30 грн, 48,07 грн за кожну земельну ділянку відповідно до 01 вересня поточного року. Згідно із п.4.4. обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування. Крім того, п.4.7. Додаткової угоди визначає, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

В силу статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За положеннями частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно з положенням частини першої статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що "несплата орендної плати" охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/22 вважала "за доцільне відступити від висновку, викладеного в її постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17, шляхом його конкретизації та зазначення, що:

- пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України як спеціальна норма права передбачає самостійну і достатню підставу для розірвання договору оренди землі у разі систематичної повної несплати орендної плати. У цьому випадку немає потреби оцінювати істотність порушення та застосовувати загальне правило, передбачене в частині другій статті 651 ЦК України, оскільки законодавство передбачає додаткову (до загальних) підставу розірвання договору оренди землі;

- якщо орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, то застосуванню підлягає загальне правило частини другої статті 651 ЦК України, а не припис пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України. Якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок часткової недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, укладаючи такий договір, то такий договір має бути розірваний саме на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

До того ж у цій постанові Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що поняття "несплата", вжите у пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України, потрібно розуміти саме як повна несплата орендної плати, у строки, визначені договором, що відповідатиме дотриманню принципу збереження договору та забезпечення справедливого балансу інтересів сторін договору оренди землі.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 20 грудня 2022 року у справі №914/1688/21 та в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 549/178/17, від 10 листопада 2021 року у справі №175/642/19, від 10 серпня 2022 року у справі № 426/6529/20 - зроблено висновки про те, що систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, в тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), є підставою для розірвання такого договору.

Оскільки наведені висновки не повною мірою узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в цій постанові, від них потрібно відступити шляхом конкретизації та зазначення про те, що несплата орендної плати в розумінні пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України охоплює випадки лише повної несплати орендної плати, у строки, визначені договором. Натомість часткова несплата (недоплата) орендної плати може бути підставою для розірвання договору оренди землі на підставі частини другої статті 651 ЦК України, якщо таке порушення умов договору буде кваліфіковане як істотне".

Отже, підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою і звертатися до загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби.

У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21 зазначено, що "статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та у постанові від 09 листопада 2021 у справі № 913/20/21".

У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року в справі №479/210/21 зазначено, що: "Верховний Суд звертає увагу на те, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, при укладенні якого орендодавець розраховує на отримання орендних платежів. Разом з тим, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо вимог про розірвання договору оренди.

З матеріалів справи убачається, що за умовами узгодженого сторонами додаткової угоди від 01 березня 2018 року до договору оренди землі від 25.12.2014 року орендар зобов`язаний виплачувати орендну плату орендодавцю до 01 вересня поточного року. Розмір орендної плати у 2022 році становив 22373, 88 грн х 19,5% податку і збору = 18010 грн 97 коп., у 2023 році з урахуванням коефіцієнту індексації 1,051 - 23514, 95 грн х 19,5% податку і збору = 18929, 53 грн., у 2024 році з урахуванням коефіцієнту індексації 1,12 - 25058,74 грн. х 19,5% податку і збору = 20172,28 грн.

Згідно з дослідженими доказами відповідач орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки повністю не сплачував у строки, визначені договором, яким є 01 вересня поточного року.

Прострочення суми боргу за 2022 рік становить 181 день, за 2023 рік - 77 днів та за 2024 рік - 5 днів.

За такого, такі порушення утворюють системність та дають підстави для розірвання договору оренди.

Таким чином позовні вимоги про розірвання договору оренди землі суд вважає обгрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне внесення орендної плати за 2022-2024 роки.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 4.7 додаткової угоди до договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Однак, суд не погоджується з розрахунком пені позивача, оскільки він є помилковим та не приймається судом, виходячи з наступного.

Як встановлено вище, за умовами узгодженого сторонами додаткової угоди від 01 березня 2018 року до договору оренди землі від 25.12.2014 року орендар зобов`язаний виплачувати орендну плату орендодавцю до 01 вересня поточного року.

Сторони визначили, що орендна плата за договором становить 12,37% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (180872,11), що складає 22 373, 88 грн за рік оренди.

Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

У пункті 4.4 сторони визначили, що обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше).

З інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру випливає, що значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2022 рік становить 1,0, за 2023 рік - 1,051, за 2024 рік - 1,12.

Отже, розмір орендної плати у 2022 році становив 22 373, 88 грн (180 872,10 х 1,0 = 180872,10) х 19,5% податку і збору = 18 010 грн 97 коп., у 2023 році з урахуванням коефіцієнту індексації 1,051 - 23 514, 95 грн (180 872,10 х 1,051 = 190096, 58) х 19,5% податку і збору = 18 929, 53 грн., у 2024 році з урахуванням коефіцієнту індексації 1,12 - 25058,74 грн. (180 872,10 х 1,12 = 202576,75) х 19,5% податку і збору = 20172,28 грн.

Згідно виписок з карткового рахунку в АТ КБ "Приватбанк", АТ "Ощадбанк" орендна плата за 2022 рік була зарахована на картковий рахунок позивача 07.03.2023 року в сумі 22058,71 грн., за 2023 рік - 17.11.2023 року в сумі 22058,72 грн., за 2024 рік - 06.09.2024 року в сумі 22058,72 грн.

З урахуванням наданих доказів, що підтверджують дати виплати, пеня підлягає обрахуванню за наступні періоди: за 2022 рік за 181 день, за 2023 рік - 77 днів, за 2024 рік - 5 днів

Пеня розраховується за наступною формулою: Сума боргу х 0,1% (розрахункова ставка пені)/100% х кількість днів прострочення зобов`язання.

Пеня: за 2022 рік: 18 010 грн 97 коп. х 0.1% / 100% х 181 = 3259, 99 грн; за 2023 рік: 18929,53 грн х 0.1% / 100% х 77 = 1457,57 грн, за 2024 рік: 20172,28 грн. х 0.1% / 100% х 5 = 100,86 грн., а загалом 4818,42 грн.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позовну заяву необхідно задовольнити частково з урахуванням розрахунків зроблених судом в сумі 4818,42 грн., а в іншій частині позовних вимог в сумі 1064,89 грн. необхідно відмовити.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача індексацію орендної плати за 2022 рік в сумі 5952,18 грн. та за 2023 рік в сумі 1137,44 грн., а всього на загальну суму 7089,62 грн.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно, залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Пунктами 288.5.1.,288.5 статті 288 ПК України передбачено, що мінімальна орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі.

З інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру випливає, що значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2022 рік становить 1,0, за 2023 рік - 1,051, за 2024 рік - 1,12.

Відповідно до підпункту 170.1,1 пункту 170.1 статті 170 ПК України, податковим агентом платника податку орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок.

Згідно з підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб та військовий збір із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку у відсотку, визначену статтею 167 ПК України, і ставку військового збору 1,5 відсотки, встановлену підпунктом 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

За умовами п. 4.1 укладених між сторонами додаткової угоди від 01 березня 2018 року до договору оренди землі від 25.12.2014 року орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 12,37% нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає 18834,81 грн, 2955,70 грн, 535,30 грн, 48,07 грн за кожну земельну ділянку за рік оренди.

Згідно із п.4.4. додаткових угод обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування.

Визначаючи розмір орендної плати, яку мав виплатити відповідач позивачу за 2022-2024 роки, суд враховує, що для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка землі, яка розраховується, виходячи із індексу споживчих цін за попередній рік за формулою, визначеною статтею 289 ПК України, тому посилання позивача про нараховування орендної плати без урахування індексу інфляції є помилковими, оскільки відповідач повинен сплачувати орендну плату з урахуванням індексації нормативно грошової оцінки землі, яка у свою чергу розраховується на базі індексу споживчих цін, що за 2022 рік становив 1,0, за 2023 рік - 1,051, за 2024 рік - 1,12.

Умовами укладеного між сторонами договору оренди передбачено обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності з урахуванням індексації, тобто індексації нормативно грошової оцінки землі (пункт 4.1, 4.4 договору оренди), що дає суду право застосувати положення статті 21 Закону України "Про оренду землі" у поєднанні зі статтею 289 ПК України.

Оскільки за умовами договору, укладеного між сторонами, не передбачено внесення орендної плати із урахуванням індексу інфляції, за встановленими обставинами орендна плата вносилася відповідачем відповідно до умов договору із урахуванням індексації нормативно грошової оцінки (стаття 289 ПК України), тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Крім того, оскільки позовні вимоги задоволені на 37,14% суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 899,68 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265,280-289 ЦПК України, суд

ухвалив

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати задовольнити частково.

Розiрвати договiр оренди землi № б/н від 25.12.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест" (ПСП iм. Т.Г. Шевченка), щодо оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:1039, :01:000:1768, :06:000:1040, :01:000:1769, зареєстрований у Державному реєстрі іншого речового права за номерами 10675360, 10637716 від 29.07.2015 року, 10621782 від 25.07.2015 року, 10622628 від 25.07.2015 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест" на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасний розрахунок по орендній плати в розмiрi 4818,42 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест" про стягнення пені в розмірі 1064,89 грн. та індексації орендної плати в розмірі 7089,62 грн. відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест" на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 899,68 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відмості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест", адреса місцезнаходження: вул. Центральна, 1, с. Калинівка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57440, .

Повне судове рішення складено 02.06.2025 року.

Суддя: