Справа № 750/15/25
Провадження № 2/750/861/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів,

третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :

31 грудня 2024 року позивач з використанням засобів поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить:

- припинити стягнення з нього на користь відповідача аліментів за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 грудня 2010 року в справі № 2-7654/10 на сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- стягнути з ОСОБА_3 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що позивач та відповідач з 12 листопада 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2010 року було розірвано. Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 грудня 2010 року в справі № 2-7654/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на дітей у розмірі по 1/4 частці від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Однак, після досягнення дітьми 14 річного віку вони самостійно обрали місце проживання з батьком. Так, син ОСОБА_7 проживає із батьком із 2021 року, а дочка ОСОБА_8 з червня 2024 року. Із вказаного часу діти перебувають на утриманні позивача і саме він займається їх вихованням, забезпечує всім необхідним для навчання та розвитку. Домовленості між сторонами про участь відповідача в утриманні дітей не досягнуто. Відповідач іноді добровільно надає кошти дітям, розмір яких визначає на власний розсуд, однак діти мають право на стабільну матеріальну допомогу від матері, а тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подала.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позивач хоче позбавити її статусу багатодітної матері. Вказала, що діти на даний час проживають з позивачем, але у вихідні дні та в період канікул приїздять до відповідача і знаходяться в неї. Син сторін був у Чехії, працював там, потім звільнився, планує знову їхати за кордон.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв або клопотань не подав.

Заслухавши доводи позивача, його представника, відповідача, думку дитини ОСОБА_9 та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2005 року, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2010 року було розірвано (а.с. 11).

Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 грудня 2010 року в справі № 2-7654/10 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_6 на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 вересня 2010 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12).

02 січня 2022 року відповідач подала до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) заяву, в якій просила звільнити ОСОБА_1 від подальшої сплати аліментів, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , досягнувши 14 річного віку, прийняв рішення проживати з батьком та зазначила, що з 01 жовтня 2021 року він проживає з батьком на постійній основі (а.с. 30).

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кононенка Валерія Дмитровича про повернення виконавчого документа стягувачу від 19 січня 2022 року у виконавчому провадженні № 25225070 виконавчий лист № 2-7654/10, виданий Деснянським районним судом міста Чернігова 13 грудня 2010 року, повернуто стягувачу за її заявою (а.с. 28).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за місцем реєстрації відповідача, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 10, 20).

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 21).

З копії акту про проживання особи без реєстрації № 79 від 26 грудня 2024 року, складеного ОСОБА_10 , який проживає у квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , який проживає у квартирі АДРЕСА_4 , у присутності старшого майстра служби з прибирання та благоустрою ОСОБА_12 та власника квартири АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 , слідує, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 зі слів власника квартири проживали/проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Згідно з копією акту обстеження умов проживання від 31 грудня 2024 року, складеного головними спеціалістами управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради Субботіною Т.Ю., ОСОБА_14 на підставі заяви ОСОБА_1 з метою обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , відповідно до акту про проживання особи без реєстрації від 27 грудня 2024 року № 80 ОСОБА_15 , відповідно до акту про проживання особи без реєстрації від 26 грудня 2024 року № 79 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14).

Відповідно до копії довідки Киїнської сільської ради № 14-16/173 від 04 лютого 2025 року, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею за цією адресою зареєстрована та проживає дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 29).

Заявою від 13 лютого 2025 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., зареєстрована в реєстрі за № 459, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтвердила, що з 31 серпня 2024 року на постійній основі проживає разом із батьком - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває на його постійному утриманні (а.с. 32).

Згідно із заявами, посвідченими приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Ющенко А.В., зареєстрованими в реєстрі за № 646 та № 1816, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджує, що з 01 жовтня 2021 року на постійній основі проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває на його постійному утриманні як в Україні, так і коли перебуває за кордоном (а.с. 31).

За інформацією Киїнського ліцею імені Костянтина Светанка Киїнської сільської ради № 113 від 28 березня 2025 року, наданою на запит суду, ОСОБА_5 дійсно навчається в 11 класі з 31 серпня 2020 року і по теперішній час. ОСОБА_3 зі своєю родиною мешкає у АДРЕСА_1 . Щоранку шкільний автобус привозить із сусіднього села школярів на навчання до Киїнського ліцею. Із 2020 року і до середини вересня 2024 року ОСОБА_16 проживала із матір`ю у селі Шестовиця і їздила до ліцею шкільним автобусом, про що свідчить запис у журналі обліку дітей, які їдуть у шкільному автобусі (щоденні записи веде вихователь по підвозу ОСОБА_17 ). Із 16 вересня 2024 року і до 21 березня 2025 року ОСОБА_16 їздить із міста Чернігова громадським транспортом. На уроки часто запізнюється або взагалі не відвідує школу (батько передає пояснювальні довідки, але із класним керівником не спілкувався жодного разу, батьківські збори не відвідував). Зі слів однокласників, друзів ОСОБА_8 , відомо, що вона кожні вихідні відвідує матір із родиною у селі Шестовиця.

Також, неповнолітня ОСОБА_5 суду повідомила, що з 31 серпня 2024 року постійно проживає з батьком у м. Чернігові, але у вихідні дні та в період канікул відвідує відповідача.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із частинами першою, другою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частинами першою, другою статті 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Верховний Суд у постанові від 14 серпня 2024 року в справі № 760/4661/20 зауважує, що тлумачення приписів статті 179 Сімейного кодексу України дає підстави зазначити, що аліменти - це кошти особливого призначення, їх належить використовувати для потреб дитини. На одержувача аліментів покладається обов`язок розпоряджатися аліментами лише за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням необхідно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби в харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Одержання аліментів на дитину тим з батьків, з яким дитина не проживає, не відповідає її інтересам і не забезпечує розпорядження аліментами виключно за цільовим призначенням.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, з ким проживає дитина і який бере активну участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц).

Стягнення з позивача аліментів на дітей, за умови, що вони проживають з ним та перебувають на його утриманні, суперечить нормам статті 181 Сімейного кодексу України.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 596/826/21-ц, від 22 листопада 2022 року в справі № 188/1029/19, від 12 травня 2023 року в справі № 686/12480/22.

Матеріали справи свідчать, що діти, на яких судовим рішенням стягнуто аліменти з позивача на користь відповідача, на даний час проживають з позивачем, а тому припинення їх стягнення з позивача за встановлених судом обставин у цій справі відповідає легітимній меті - захисту прав дітей.

Щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача, суд додатково зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої, другої статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вимоги законодавства, а також те, що син сторін проживає з позивачем з 2021 року, а дочка з літа 2024 року, обов`язок відповідача утримувати неповнолітніх дітей, матеріальне становище відповідача, наявність у відповідача іншої неповнолітньої дитини, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір.

Крім того, на підставі статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 грудня 2010 року в справі № 2-7654/10 на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 вересня 2010 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки міста Чернігова, на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 грудня 2024 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_6 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 20.05.2025.

Суддя