ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/64/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Каліушка Ф.А.;

при секретарі Володько С.С.;

за участю:

заявник не з`явилась;

представник заявника не з`явився;

представники заінтересованих осіб не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб - Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України та ОСОБА_2 , про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення померлим чоловіка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполь, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовця, радіотелефоніста - лінійного наглядача відділення зв`язку взводу управління мінометної батареї, військова частина НОМЕР_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Степне, Волноваського району, Донецької області при проходженні військової служби під час виконання бойового завдання із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України під час дії воєнного стану.

Оголошення ОСОБА_3 померлим заявнику потрібно для реалізації її законних прав та інтересів.

Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, надіславши заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник Дарницького районного у м. Києві відділу реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явилася, надіславши пояснення та заяву, у якій просила суд відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що відповідно до частини другої статті 46 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Частиною першою статті 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Враховуючи поняття та визначення строків, що встановлені цивільним законодавством України, можна дійти висновку, що частина друга статті 46 ЦК України визначає строк, зі спливом якого особа може бути оголошена померлою. Цей строк може бути загальним (два роки), або спеціальним (шість місяців) і пов`язується з настанням відповідної події - моментом закінчення воєнних дій. Тобто, у частині другій статті 46 ЦК України законодавець чітко визначив, з настанням якої події пов`язаний початок перебігу строку, коли суд може оголосити фізичну особу померлою, а саме день закінчення воєнних дій. У зв`язку з тим, що воєнні дії на території України тривають, відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, тому звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним і виключає можливість визнання особи померлою в порядку ч. 2 ст. 46 ЦК України.

Заінтересовані особи - військова частина НОМЕР_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 06 грудня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя, про що складено відповідний актовий запис №1092, а прізвище після державної реєстрації шлюбу дружині змінено на « ОСОБА_5 ».

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 , виданим 20 травня 2005 року, про що зроблено актовий запис №506.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 та який діє на даний час.

Судом встановлено, що чоловік заявника, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу за мобілізацією, перебуваючи на посаді радіотелефоніста-лінійного наглядача відділення зв`язку взводу управління мінометної батареї військової частини НОМЕР_3 (у подальшому переформовано у військову частину НОМЕР_1 ).

Сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13 жовтня 2022 року вих. №3289 повідомлено ОСОБА_1 , про те, що солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зник безвісти 07 березня 2022 року в н.п. Степне, Донецької області, захищаючи суверенітет та незалежність України.

Крім того, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) про призначення службового розслідування №421 від 28.05.2022 року відносно солдата ОСОБА_3 та старшого солдата ОСОБА_6 , було проведено службове розслідування за фактом зникнення безвісти, в тому числі військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пропав безвісти 07.03.2022 в районі населеного пункту Степне, Волноваського району, Донецької області.

За результатом проведеного службового розслідування командиром прийнято рішення вважати військовослужбовця ОСОБА_3 зниклим безвісті, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 та старшого солдата ОСОБА_6 №178 від 28.06.2022 р.

Також за фактом зникнення чоловіка заявника на підставі її заяви було розпочате кримінальне провадження від 07.06.2022 року № 0001142, що підтверджується витягом з ЄРДР за підписом слідчого Волноваського РУП ГУ НП в Донецькій області.

Вирішуючи заяву, суд застосовує наступні норми законодавства.

Чинний Цивільний процесуальний кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України).

Заявник для захисту своїх прав звернулася до суду про оголошення особи померлою.

Обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22, дійшла висновків, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Також у вищезазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 (із змінами), с. Степне Вугледарської міської територіальної громади Волноваського району з 19.03.2022 року по теперішній час є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, бойові дії на яких велись з 24 лютого 2022 року по 18 березня 2022 року.

Отже, загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню, суд вважає те, що станом на день розгляду справи територія с. Степне Волноваського району є тимчасово окупованою, і ця територія входить до затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Також судом враховано, що заявник звернулась до суду із заявою 10 жовтня 2024 року, тож на момент звернення заявниці до суду з такою заявою сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини 2 статті 46 ЦК України, а тому з урахуванням висновків ВП ВС, викладених в постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22, суд зазначає, що заява про оголошення особи померлою подана у відповідності до строків, що визначені чинним законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою.

Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок, або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, суд вважає наявними підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права на здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 органом реєстрації актів цивільного стану та на оформлення спадкових прав та належних соціальних виплат.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

Оскільки, матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то оголосити його померлим слід з ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ураховуючи викладене, на підставі ст. 46 Цивільного кодексу України, керуючись стст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 305, 307, 308 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця міста Маріуполь, Донецької області, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, радіотелефоніста - лінійного наглядача відділення зв`язку взводу управління мінометної батареї, військова частина НОМЕР_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 (31.07.2022 року переформована у військову частину НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області 31 жовтня 1995 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , від дня його вірогідної смерті « ІНФОРМАЦІЯ_6 в районі ведення бойових дій, в районі населеного пункту Степне, Волноваського району, Донецької області при проходженні військової служби під час виконання бойового завдання із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України під час дії воєнного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.