ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3358/25
Провадження № 2-н/362/593/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

28 травня 2025 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Мартинцова І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, приходжу наступного.

Відповідно до вимог ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування фізичної особи боржника.

У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника (ч.5 ст.165 ЦПК України).

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом 09.05.2025 року було зроблено запит щодо отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1365943 від 09.05.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.02.2019 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідно до отриманих відомостей адреса зареєстрованого місця проживання боржника не співпадає з адресою за якою виникла заборгованість ( АДРЕСА_2 , яку стягувач просить стягнути з вказаного боржника.

Крім того, заявником не надано суду жодних документів, які б підтверджували, що за божником зареєстровано право власності на майно за яким надавались комунальні послуги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Заявник звернувся до суду з заявою 08.05.2025 року, проте просить суд стягнути заборгованість за період з 01.08.2021 року по 30.04.2022 року.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, відповідно до ст. 257ЦК України встановлюється тривалістю три роки.

Пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

За таких обставин, у видачі судового наказу необхідно відмовити та роз`яснити стягувачу право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного керуючись вимогами п. 8 ч. 1 статті 165 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Київського апеляційного суду.

Суддя Мартинцова І.О.