Провадження 2/557/63/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Слюсарчук І.В.,

номер справи 569/14501/24,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції в залі суду в с-щі Гоща цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за участю представників учасників справи:

представника позивача Новікова І.А.,

представника відповідача Петрука О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «ФК «Ейс») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №908508582 від 03.11.2021 у розмірі 88 827,20 грн, що складається із заборгованості по кредиту 22 000,00 грн; заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом 66 827,20 грн, також просило стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 03.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №908508582 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору, заявив про бажання отримати кошти та подав відповідну заявку. За результатами заповнення заявки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перевірило особисті дані відповідача та за номером платіжної картки ідентифікувало його. ОСОБА_1 підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV489DQ, який у подальшому ввів у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору.

Свої зобов`язання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало, перерахувало на платіжну картку ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 22 000,00 грн, а відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, а саме: не здійснював погашення заборгованості у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором №908508582 від 03.11.2021 у розмірі 88 827,20 грн.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, а у подальшому 28.11.2019 уклали додаткову угоду №19, 31.12.2020 додаткову угоду №26, 31.12.2021 додаткову угоду №27, відповідно до умов яких до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №908508582 від 03.11.2021 на загальну суму 56 047,20 грн.

05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», уклавши з ним договір факторингу №05/0820-01 та ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021, №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишилися без змін. Відповідно до витягу з реєстру з прав вимоги №9 від 30.05.2023 до вказаного вище договору факторингу від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги на загальну суму 88 827,20 грн.

17.07.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу №17/07/24, за яким позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Представник відповідача адвокат Петрук О.В. подав до суду відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити через безпідставність заявлених до ОСОБА_1 позовних вимог, оскільки останній кредитного договору №908508582 від 03.11.2021 не укладав. Як зауважив представник, восени 2021 року у ОСОБА_1 в м. Рівне викрали (сфотографували) телефон, зафіксували його номер та картку «ПриватБанк» в телефоні. У зв`язку із зверненням відповідача із заявою до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за фактом крадіжки та «оформлення фіктивних кредитних договорів» 07.12.2021 було порушено кримінальну справу №0003791 за ст. 185 КК України. Окремо представник у відзиві зазначив, що у ОСОБА_2 відсутня електронна адреса та він не володіє навиками користування електронною поштою і ніколи не користувався номером - НОМЕР_1 . На думку сторони відповідача, викрадач кредитної картки отримав дані щодо місця проживання відповідача, коли отримав доступ до системи «Дія» в телефоні відповідача.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останнім викладені аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення.

Узагальнені аргументи представника позивача зводяться до того, що:

-позивачем належними та допустими доказами, які не спростовано відповідачем, доведено наявність його волевиявлення на укладення кредитного договору та погодження його суттєвих умов згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», без погодження яких позичальник не зміг би отримати кредит згідно алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства;

-РНОКПП та адреса реєстрації, зазначені в кредитному договорі, повністю збігаються з даними відповідача і такі ідентифікатори є унікальними та незмінними, на відміну від номера телефону чи електронної пошти, які є динамічними засобами зв`язку і які особа може змінювати на власний розсуд без будь-яких юридичних перешкод, а тому факт розбіжності цих даних з поточними не може слугувати достатнім доказом непричетності відповідача до укладення кредитного договору;

-позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 22 000,00 грн. Відповідно до алгоритму дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладення кредитних договорів, перевірка дійсності платіжної картки та верифікація держателя банківської картки, вказаної позичальником в заявці здійснюється відповідно до міжнародних стандартів верифікації платіжних документів та жодного юридичного факту щодо помилкового або неналежного переказу на рахунок відповідача коштів за ініційованою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» транзакцією не встановлено.

Представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» Свояк І.О. у вступному слові заявлені вимоги підтримала з підстав та обґрунтувань, які є аналогічними, зазначеним у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача адвокат Петрук О.В. у вступному слові у задоволенні позову просив відмовити. Висловлюючи заперечення щодо предмета позову, представник вказав на аргументи, які є ідентичними, зазначеним ним же у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позову не визнав, з підстав, викладених у відзиві на позов свого представника.

Процесуальні дії у справі

23 серпня 2024 року вказану цивільну справу передано на розгляд до Гощанського районного суду Рівненської області та 26 вересня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду.

30 вересня 2024 року відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

23 січня 2025 року явка представника позивача в судове засідання визнана обов`язковою.

06 лютого, 04 та 17 березня, 15 квітня 2025 року задоволені клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

10 лютого та 18 березня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів.

22 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про закриття провадження у справі.

Фактичні обставини, встановлені судом

Відповідно до договору №908508582 від 03.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір кредитної лінії (далі - Договір), відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальних зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування таким відповідно до умов договору (арк. спр. 68 зворотня сторона - 72).

Згідно п. 1.3 та п. 1.7 Договору кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 22 000,00 грн відразу після укладення договору, строком на 30 днів, який має бути повернуто до 03.12.2021. Відповідно до п. 1.9 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом.

Додатком до вказаного вище Договору є паспорт споживчого кредитування продукту «СМАРТ», який містить інформацію щодо основних умов кредитування, орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядку повернення кредиту (арк. спр. 67-68).

У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 03.11.2021 міститься загальна інформація по Договору, персональні дані щодо особи ОСОБА_1 та номер карти:№5366-39ХХ-ХХХХ-1760 (арк. спр. 11).

Довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» містить інформацію про акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентицікатором) (арк. спр. 12).

За даними інформаційної довідки ПАТ «Приват Банк» №07/2024 (арк. спр. 19-20) та платіжного доручення від 03.11.2021 (арк. спр. 13) убачається, що кредитні кошти в сумі 22 000,00 грн за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» згідно договору №908508582 від 03.11.2021 були перераховані на картковий рахунок № НОМЕР_2 .

28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників строк дії якого закінчується 28.11.2019 (арк. спр. 38-43).

28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (арк. спр. 15).

31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01 (арк. спр. 73-77).

31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (арк. спр. 16).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №167 від 04.01.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги за кредитним договором №908508582 від 03.11.2021 у розмірі 56 047,20 грн (арк. спр. 22-23).

На підтвердження розміру заборгованості відповідача перед ТОВ «Таліон Плюс» надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №908508582 від 03.11.2021 на суму 56 047,20 грн, згідно з яким заборгованість ОСОБА_1 складається: з тіла кредиту в розмірі 22 000,00 грн; заборгованості по відсоткам в розмірі 34 047,20 грн (арк. спр. 21).

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01 та додаткові угоди до нього (арк. спр. 60-65), строк дії якого неодноразово було продовжено згідно додаткових угод №2 від 03.08.2021 (арк. спр. 31) та №3 від 30.12.2022 (арк. спр. 44), на підставі якого (в редакції з урахуванням додаткових угод) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги (відповідно до Реєстру боржників) за вищевказаним кредитним договором №908508582 від 03.11.2021 в розмірі 88 827,20 грн, з яких: 22 00,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 66 827,20 грн - заборгованість за нарахованими відсотками (арк. спр. 32-33).

17.07.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №17/07/24 ( арк. спр. 37, 55-59), відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги (відповідно до Реєстру боржників) за вищевказаним кредитним договором №908508582 від 03.11.2021 в розмірі 88 827,20 грн, з яких: 22 00,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 66 827,20 грн - заборгованість за нарахованими відсотками (арк. спр. 35-36).

На підтвердження розміру заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «Ейс» надано виписку з особового рахунку за період з 17.07.2024 по 22.07.2024 року за кредитним договором №908508582 від 03.11.2021, згідно якої заборгованість становить 88 827,20 грн та складається з: 22 00,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 66 827,20 грн - заборгованість за нарахованими відсотками (арк. спр. 14).

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003791 від 07.12.2021, заяви ОСОБА_1 від 07.12.2021, протоколу допиту потерпілого та постанови про закриття кримінального провадження від 12.01.2022, наданих за клопотанням представника відповідача на ухвалу суду про витребування доказів, а також показань свідка ОСОБА_3 у судовому засіданні, судом установлено, що за заявою ОСОБА_1 від 07.12.2021 до ЄРДР внесено відомості за ч. 1 ст. 185 КК України про те, що невідома особа 02.11.2021 шляхом вільного доступу, таємно здійснила крадіжку належних йому грошових коштів з банківської картки ОСОБА_1 , внаслідок чого останньому було завдано майнової шкоди. 12.01.2022 кримінальне провадження закрито.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги за кредитним договором №908508582 від 03.11.2021 від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС», на підставі договорів факторингу та додаткових угод до них.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики позичальник має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 5.4. кредитного договору, визначається, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Досліджений судом кредитний договір був укладений в електронній формі, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч. 1 ст. 205, ст.ст. 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За умовами Договору первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №908508582 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Позивач вказує, що ОСОБА_1 за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства -www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору та подав заявку на отримання кредиту, вказавши при цьому свої персональні дані: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.

Правилами до кредитного договору передбачено, що позичальник у заявці зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Товариству для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту. Позичальник також зобов`язаний оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних.

В заявці на отримання грошових коштів в кредит від 03.11.2021 зазначений номер карти № НОМЕР_2 .

Представник позивача у судовому засіданні зазначала, що кредитні кошти були переказані на рахунок відповідача ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у день підписання договору, тобто 03.11.2021.

Водночас відповідач категорично заперечував обставину укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів шляхом перерахування їх 03.11.2021 на його особистий рахунок, а також обставину, що він є держателем зазначеної карти з №5366-39ХХ-ХХХХ-1760.

Так, за клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 суд витребував із АТ «ТАСКОМБАНК» інформацію чи видавалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) платіжна картка №5366-39ХХ-ХХХХ-1760 та просив надати докази зарахування на картку № НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 22 000,00 грн згідно договору кредитної лінії №908508582 від 03.11.2021, шляхом надання суду виписки по ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_2 за період з 03.11.2021 по 03.12.2021 з відображенням часу зарахування коштів.

У відповідь АТ «ТАСКОМБАНК» повідомило, що інформація про ОСОБА_1 станом на 24.03.2025 в АТ «ТАСКОМБАНК» відсутня; банківська платіжна картка № НОМЕР_2 ОСОБА_1 не видавалася. 03.11.2021 о 19 год 02 хв 10 сек зараховано грошові кошти в сумі 22 000,00 грн на рахунок ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) № НОМЕР_5 у гривнях, операції по якому можна здійснювати за допомогою платіжної банківської картки № НОМЕР_2 з призначення платежу «Кредитова частина Card2C перерахування № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , KATERYNA PSHENAI, Dnipro, Dnipro, UA». АТ «ТАСКОМБАНК» не володіє інформацією щодо призначення/відправника даного переказу, тому не може підтвердити, що вищевказані грошові кошти надійшли згідно договору кредитної лінії №908508582 від 03.11.2021.

Дані інформаційної довідки АТ «Приват Банк» №07/2024 та платіжне доручення від 03.11.2021 про перерахування коштів відповідачу спростоване витребуваною судом інформацією.

Не підтверджує обставин надання кредитних коштів відповідачу наданий суду розрахунок заборгованості за кредитним договором, оскільки він не підтверджує перерахування коштів на банківський рахунок відповідача.

З наданого розрахунку видно, що відповідач жодного разу не здійснював погашення заборгованості.

Отже, на переконання суду, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження надання та отримання відповідачем кредитних коштів згідно вищевказаного кредитного договору.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За відсутності доказів надання відповідачу та отримання ним кредитних коштів вимоги позивача про стягнення з відповідача кредиту та відсотків, на переконання суду, є безпідставними, а тому у позові необхідно відмовити.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову у позові, відсутні підстави для стягнення судових витрат у виді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, а тому такі витрати слід покласти на позивача.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Керуючись статтями 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місцезнаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, оф. 2005, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 27 травня 2025 року.

Суддя Ю.В. Оленич