Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
02.06.2025
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

02 червня 2025 року Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Запорожець О.М.

дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору приватний нотаріус Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малютяк Альона Володимирівна про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Мельник О.О. в інтересах позивачки звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування за заповітом.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного висновку.

Так ч. 1 ст. 2 ЦПК України вказує, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною (частини 1, 2 та 3 ст. 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України).

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).

Права та обов`язки учасників справи визначенні у ст. 43 ЦПК України.

У ч 1 ст. 44 ЦПК України зазначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В розумінні частин 1 та 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У ст. 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (ч. 1 ст. 175 ЦПК України).

В ч. 2 та ч. 3 ст. 175 ЦПК України законодавець закріпив положення щодо форми і змісту позовної заяви.

Зокрема в зазначеній нормі процесуального права визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Зі змісту позову слідує, що представником позивачки заявлено позов матеріального характеру, з матеріально-правовою вимогу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

В п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України законодавець поклав на позивача, або особу, яка представляє її інтереси викласти обставини, якими позивач (представник) обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим в порушення зазначеного положення норми процесуального права (правил поведінки) представник позивачки лише обмежився зазначенням у позовній заяві, що позивачка отримала від приватного нотаріуса усну відмову у вчиненні нотаріальних дій на спадщину за заповітом, що відповідно стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

При цьому представник позивачки не надала суду жодного письмового доказу на підтвердження зазначеної обставини. Не надала відповідних документів звернення до приватного нотаріусу з метою захисту прав позивачки, а переклала цей обов`язок доказування на суд.

Окрім того представник позивачки просила суд витребувати у нотаріуса письмову відмову у вчиненні нотаріальної дії, при цьому не зазначила чи виносилась даного виду постанова чи ні, не навела жодних аргументів.

Витребування зазначеного роду документів буде втручанням з боку суду в діяльність приватного нотаріуса, окрім випадків окремого розгляду справи в судовому порядку з приводу дій, або бездіяльності нотаріуса, або оскарження дій нотаріуса в органах Міністерства юстиції.

Сторона цивільного провадження звертаючись до суду з позовом з метою захисту своїх прав не має права використовувати суд, як інструмент в отриманні документів, які видаються (надаються) безперешкодно публічною особою (нотаріусом) за наявності на те правових підстав.

Суд є інструментом правильного застосування закону та покликаний на захист прав учасників цивільного провадження (суб`єктів права), з метою забезпечення справедливості у суспільстві.

Відмова у вчиненні нотаріальної дії передбачена у ст. 49 Закону України «Про нотаріат».

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду (ч. 1 ст. 50 Закону України «Про нотаріат»).

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа

може звернутися до суду за правилами позовного провадження (абзац 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування») .

З огляду на викладене позивачу, або його представнику слід надати суду письмову відмову у вчиненні нотаріальної дії, щодо оформлення спадщини відносно нерухомого майна.

Зі змісту частин 1, 2 та 3 ст. 185 ЦПК України слідує, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишення позовної заяви без руху це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків та дотримання порядку її подання.

Зазначенні вище обставини є перепоною для вирішення питання про відкриття провадження у справі, а тому цивільний позов підлягає залишенню без руху з наданням позивачці та її представнику терміну для виправлення недоліків викладених в мотивувальній частині цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 19, 43, 44, 76, 81, 83, 84, 175, 185, 258, 259, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору приватний нотаріус Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малютяк Альона Володимирівна про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування за заповітом - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 та її представнику, адвокату Мельник Ользі Олександрівні строк 5 /п`ять/ днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали,.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: