С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/5928/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І. Вступна частина

13 травня 2025 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.,

за участю секретаря Левіцької Н.О.,

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» про визнання майнового права на об`єкт незавершеного будівництва.

ІІ. Описова частина

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» про визнання за нею майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :72:337:0009.

Позов подано 29 червня 2024 року через систему «Електронний суд». Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що між нею та відповідачем, ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ», було укладено Договір №СС/Д4/82 від 17 липня 2013 року купівлі-продажу майнових прав на нерухомість у Житловому будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з умовами Договору, об`єктом нерухомості є квартира АДРЕСА_1 . Додатковою угодою від 21 липня 2014 року уточнено, що об`єктом є квартира АДРЕСА_3 . Вартість майнових прав, визначена Договором, становить 386630,00 гривень.

Позивачка стверджує, що вона в повному обсязі виконала свої зобов`язання за Договором, сплативши 100% вартості майнових прав, що підтверджується Довідкою про виконання фінансових зобов`язань від 14 квітня 2016 року, виданою ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ». Водночас відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію. Згідно з Договором, плановий термін завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію - 4 квартал 2014 року - не було дотримано.

Позивачка зазначає, що станом на момент подання позову будинок не введено в експлуатацію, що підтверджується листом Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ) від 10 червня 2024 року. Будівельні роботи на об`єкті не ведуться, а відповідач не надав жодних пояснень щодо причин затримки. Позивачка вважає, що її майнові права порушено, оскільки вона не може реалізувати своє право на отримання квартири у власність через невиконання відповідачем умов Договору.

Для захисту своїх прав позивачка просить суд визнати за нею майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :72:337:0009.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 187 ЦПК України, суд визначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивачки, адвокат Чвир Олена Михайлівна, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачки. У заяві вказано, що позовні вимоги підтримуються в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач, ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ», відзиву на позов не подав. Представник відповідача до судового засідання не з`явився. Судова повістка, надіслана на зареєстровану адресу відповідача (м. Київ, вул. Володимира Брожка, 70), повернулася з позначкою про закінчення терміну зберігання. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, оскільки повістку направлено за офіційною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб.

Враховуючи заяву представника позивачки, відсутність заперечень проти заочного розгляду, неявку відповідача, неподання відзиву та належне повідомлення відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 280 ЦПК України.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з матеріалами справи, між ОСОБА_3 та ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» 17 липня 2013 року було укладено Договір №СС/Д4/82 купівлі-продажу майнових прав на нерухомість у Житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером :72:337:0009. Предметом Договору є майнові права на квартиру АДРЕСА_3 .

Додатковою угодою від 21 липня 2014 року сторони уточнили характеристики об`єкта: квартира АДРЕСА_1 . Загальна вартість майнових прав за Договором становить 386630,00 гривень.

Позивачка надала Довідку від 14 квітня 2016 року, видану ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ», яка підтверджує повне виконання позивачкою фінансових зобов`язань за Договором, тобто сплату 100% вартості майнових прав у розмірі 386630,00 гривень. Копії платіжних документів, доданих до позовної заяви, також засвідчують факт повної оплати.

Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язався завершити будівництво та ввести будинок в експлуатацію у 4 кварталі 2014 року. Однак, як установлено судом, будинок не введено в експлуатацію станом на травень 2025 року. Лист Державної інспекції архітектури та містобудування України від 10 червня 2024 року, наданий позивачкою, підтверджує, що об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , не має сертифіката про введення в експлуатацію. Крім того, позивачка зазначила, що будівельні роботи на об`єкті припинено, а відповідач не надав жодної інформації про перспективи завершення будівництва.

Судом установлено, що відповідач порушив свої зобов`язання за Договором, не виконавши умов щодо завершення будівництва та передачі майнових прав позивачці. Це порушення створює ризик для реалізації прав позивачки як інвестора, оскільки вона не може отримати право власності на квартиру через відсутність введення будинку в експлуатацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, добросовісність, розумність і справедливість. Згідно зі ст. 4 ЦК України, кожна особа має право на захист своїх цивільних прав у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 15 ЦК України встановлює право кожної особи на захист свого цивільного права, а ст. 16 ЦК України передбачає, що одним зі способів захисту є визнання права.

Стаття 190 ЦК України визначає майнові права як неспоживну річ, що є об`єктом цивільних прав. Майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, як «право очікування», надають їх власнику можливість отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому після завершення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів. Стаття 331 ЦК України встановлює, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва або введення об`єкта в експлуатацію, якщо інше не передбачено законом. У разі, якщо об`єкт не введено в експлуатацію, майнові права на нього можуть бути визнані судом як спосіб захисту прав інвестора.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності, зокрема шляхом визнання права. У даному випадку позивачка просить визнати її майнові права на квартиру, оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань, чим порушує її права як інвестора.

Судова практика підтверджує можливість визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва як ефективного способу захисту прав інвесторів. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27 лютого 2019 року (справа №761/32696/13-ц), від 20 березня 2019 року (справа №761/20612/15-ц) та від 16 жовтня 2019 року (справа №761/5156/13-ц) зазначила, що у разі невиконання забудовником зобов`язань щодо завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію, визнання майнових прав на об`єкт інвестування є належним способом захисту прав інвестора, який виконав свої фінансові зобов`язання в повному обсязі.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року (справа №14-178цс18) вказала, що у разі порушення забудовником умов договору, інвестор має право вимагати судового захисту своїх майнових прав, зокрема шляхом їх визнання, якщо це необхідно для запобігання подальшим порушенням.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Федоренко проти України» (заява №25921/02), «Стретч проти Сполученого Королівства» (заява №44277/98) та «Н.К.М. проти Угорщини» (заява №66529/11), неодноразово наголошував, що «правомірні очікування» особи щодо набуття права власності на майно, яке ґрунтується на укладених договорах і виконаних зобов`язаннях, є майновими правами, що підлягають захисту відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У даній справі позивачка надала достатні докази виконання своїх зобов`язань за Договором, зокрема Довідку від 14 квітня 2016 року та платіжні документи, які підтверджують сплату 386630,00 гривень. Відповідач, у свою чергу, не надав жодних доказів виконання своїх зобов`язань щодо завершення будівництва чи введення будинку в експлуатацію. Лист ДІАМ від 10 червня 2024 року підтверджує, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 , не введено в експлуатацію, а будівельні роботи припинено.

Відсутність державного реєстру майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва створює додаткові ризики для позивачки, оскільки її права можуть бути порушені через можливі дії відповідача чи третіх осіб. У таких обставинах визнання майнових прав позивачки на квартиру є необхідним і ефективним способом захисту її прав, що відповідає ст. 16 ЦК України.

Щодо судового збору, позивачка подала клопотання про звільнення від його сплати, яке було задоволено ухвалою суду від 04 вересня 2024 року. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 3013,12 гривень, який мав би бути сплачений позивачкою, стягується з відповідача на користь держави.

Оцінивши всі обставини справи, дослідивши надані докази та врахувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Визнання майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , є належним способом захисту прав позивачки.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 12, 13, 15, 16, 81, 89, 141, 190, 328, 331, 392, 509, 627, 638 ЦК України, статтями 1, 2, 3, 4, 5, 10, 11, 57-60, 76-82, 128, 187, 209, 212-215, 218, 223, 226, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» про визнання майнового права на об`єкт незавершеного будівництва задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :72:337:0009.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» () на користь держави судовий збір у розмірі 3013,12 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд або апеляційної скарги, якщо такі не були подані, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Відповідач має право подати до Солом`янського районного суду м. Києва заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

5.Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ», юридична адреса: м. Київ, вул. Володимира Брожка, 70, .

Суддя: