Провадження № 2/557/194/2025
Справа № 557/102/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 травня 2025 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тишкуна П.В.

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гоща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Представник-адвокат Герус Б.І. звернулися до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини протягом строку інвалідності у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з дня звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 04.08.1985 року Синівською сільською радою народних депутатів Гощанського району Рівненської області, актовий запис №7, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Сторони проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у шлюбі позивач захворіла і протягом року їй було проведено дві операції. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №902783, ОСОБА_1 27.06.2024 проходила огляд, де їй встановлену ІІ групу інвалідності з 06.06.2024, причина захворювання - загальне захворювання по онко. Внаслідок вказаних обставин, ОСОБА_1 на даний час є непрацездатною, ніде не працює та не отримує будь яких доходів. Також їй протипоказані будь які фізичні навантаження.

Окрім цього, позивачка позбавлена можливості оформити субсидію, так як її чоловік -відповідач з 26.02.2022 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та відповідно отримує грошове забезпечення. Однак, протягом декількох місяців, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги позивачці, враховуючи її стан та потребу у лікуванні, а також не виходить на зв`язок. Як стало відомо позивачу, відповідач знайшов іншу жінку та на даний час проживає у с. Дубровиця Рівненської області. Оскільки, позивачка є непрацездатною, потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, а останній відновляється від надання такої допомоги, хоча має змогу її надавати, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду за захистом свого права.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 05.02.2025 року за позовною заявою відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Протокольними ухвалами від 19.03.2025, 16.04.2025 судові засідання відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача, відносно якого у суду відсутні дані щодо належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Ухвалою від 21.05.2025 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та її представник - адвокат Герус Б.І. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки усіх видів доходу відповідача щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відзиву на позов не подав.

Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини

Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 04.08.1985 року Синівською сільською радою народних депутатів Гощанського району Рівненської області, актовий запис №7, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 15.08.2024 №21-25/434, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №902783, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходила первинний огляд 27.06.2024 і їй було встановлену ІІ групу інвалідності з 06.06.2024, причина захворювання - загальне захворювання по онко. Інвалідність встановлено безтерміново.

З рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.07.2024 року №14 вбачається, що ГУ ПФУ у Київській області було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ч. 1 ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона не набула необхідного страхового стажу.

24.10.2024 року за №191 УСЗН Рівненської райдержадміністрації позивачу було видано довідку для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 ,1965 р.н., як військовослужбовець є пенсіонером за вислугою років, що стверджується посвідченням № НОМЕР_3 .

Як вбачається з довідки №1491/4873 від 11 листопада 2024 року виданої в/ НОМЕР_4 Міністерства оборони України, відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 , проходить військову службу за призовом під час мобілізації з 26.02.2022 по даний час.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частинами 1, 2, 3 ст. 75 СК України передбачено, що дружина,чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №296/5385/17) аналіз положень ст.ст.75,76 СК України дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. За таких обставин, право на утримання (аліменти) в порядку ст. 75 СК України має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Як визначено ч.1, ч.3 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 80 СК аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Під час розгляду справи позивачем доведена та обставина, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, а також докази, що містяться в матеріалах справи підтверджують, що позивач потребує матеріальної допомоги в розумінні ст.ст. 75, 76 СК України. Розмір доходу позивача не перевищує встановлений законом прожитковий мінімум.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти та відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, тобто з 14.01.2025 року на час існування інвалідності.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74-81 СК України, ст. ст.12,13,263-265, 273, 430, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 січня 2025 року, протягом строку інвалідності ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя П.В.Тишкун