Справа №498/468/25
Провадження №2/498/314/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Чернецької Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Безбах О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Михайлівка, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Великомихайлівський районний суд Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 20 березня 2025 року було відкрито провадження у справі.

10 квітня 2025 року від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі, так як заборгованість була погашена відповідачем. В заяві також просив про повернення судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі відповідача.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти відмову від позову та закрити провадження по справі, на підставі нижченаведеного.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частина 3 цієї статті встановлює, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Судом встановлено, що відмова представника позивача від даного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку про можливість прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, згідно з правилами ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не повертається у разі закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову, яка прийнята судом.

У заяві позивач посилається також на ч. 3ст. 142 ЦПК України та зазначає, що заборгованість була погашена відповідачем після подання позову до суду, а отже позовні вимоги задоволені.

Статтею 142 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

При цьому, подання представником позивача заяви про закриття провадження по справі є відмовою від позову у розумінні ч. 1 ст. 206 ЦПК України, тож заява у частині повернення судового збору згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» є необґрунтованою.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю, а судовий збір поверненню не підлягає, тому заява представника в частині повернення судового збору судом залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 142, 144, 206, 255, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.С. Чернецька