Унікальний номер справи 373/2400/24
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/9306/2025
Головуючий у суді першої інстанції А.О. Залеська
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

29 травня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», подану представником Тараненком Артемом Ігоровичем, на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2025 року,

у с т а н о в и в:

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» через систему «Електронний суд» звернулося до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з неї на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 384526392 від 22.10.2021 у загальному розмірі 29374,60 грн. Також просило стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано такими обставинами.

22.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії №384526392 в електронній формі з використанням електронного підпису позичальника. Згідно договору кредитодавець зобов`язався надати позичальниці кредит у вигляді кредитної лінії (кредитного ліміту) 8000,00 грн, що є першим траншем, а позичальниця зобов`язалася повернути кредитні кошти у строк, визначений договором та сплатити проценти відповідно до умов договору, додатків до нього та Правил надання грошових коштів у позику.

22.10.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 8000,00 грн на банківську карту відповідачки за номером НОМЕР_1 .

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, кредитні кошти не повернула та не сплатила проценти за користування кредитом.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали Договір факторингу №28/1118-01 зі строком дії до 28.11.2019 (п. 8.2 договору)

У подальшому строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 щороку продовжувався Додатковими угодами, якими затверджувалась «нова редакція п. 8.2» Договору факторингу, а саме: угодою №19 від 28.11.2019 - строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2020; угодою №26 від 31.12.2020 - строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2021; угодою №27 від 31.12.2021 - строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2022; угодою №31 від 31.12.2022 - строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2023; угодою № 32 від 31.12.2023 - строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2024.

Позивач вважає, що за таких обставин Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 по суті є «рамковою угодою», якою підтверджується співпраця двох сторін: ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) протягом визначеного додатковими угодами періоду часу: з 28.11.2018 по 31.12.2024 щодо відступлення прав вимоги на підставі Реєстрів прав вимоги до боржників за Кредитними договорами, укладеними після укладання Договору факторингу.

З урахуванням цього відступлення права вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №384526392 від 22.10.2021 відбулось на підставі Реєстру прав вимоги №162 30.11.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням продовженого строку його дії), згідно цього Реєстру первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступив новому кредитору ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 на загальну суму 16262,60 грн.

У подальшому, за Договором факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023, що був укладений між ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор), додатком якого є Реєстр прав вимоги №1 від 30.10.2023, відбулось наступне відступлення права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №384526392 від 22.10.2021 на загальну суму 29374,60 грн.

Востаннє відступлення права вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №384526392 від 22.10.2021 відбулось 30.09.2024 шляхом укладення Договору факторингу № 3009/24 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (фактор), відповідно до якого та згідно Реєстру боржників до позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги на загальну суму 29374,60 грн.

Станом на дату звернення до суду кредитна заборгованість відповідачки залишається такою ж як на день переходу до позивача права вимоги та складає 29374,60 грн, з яких: 8000,00 грн - заборгованість по кредиту (неповернутий кредит); 21374,60 грн - несплачені відсотки, нараховані за кожен день користування кредитом за процентною ставкою, передбаченою у п. 1.9 та п. 1.12.2 кредитного договору, за період з 22.10.2021 по 24.01.2022 (90 днів згідно п. 1.12.1).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2025 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» подано апеляційну скаргу в якій позивач просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що із рішенням суду першої інстанції не погоджується, вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2021 року.

У даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте, дата його укладення залишена - 28.11.2018 року та № 28/1118-01.

Відповідно до п.8.6. вказаного договору додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.

Зазначає, що таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 року по 31.12.2021 року.

Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. договору під правом вимоги розуміються всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі, права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.2. договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме в Реєстрах прав вимоги.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку цього договору.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 162 від 30.11.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 16 262,60 грн.

Зазначає, що таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме: 28.11.2018 року - 31.12.2024 року. Тобто, право вимоги за кредитним договором № 384526392 від 22.10.2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 30.11.2021 року, відповідно до підписаного сторонами Реєстру прав вимоги № 162.

Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.

30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 29 374,60 грн.

30.09.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 3009/24 відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Зазначає що, на підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою позивачем подано до суду Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 року.

Відповідно до договору Реєстр боржників - це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою, встановленою в додатку №1 до цього договору. Згідно витягу з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 29 374,60 грн.

Враховуючи наведене, вважає, що укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» від 28.11.2018 року до виникнення кредитних правовідносин з ОСОБА_1 , не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору № 384526392 від 22.10.2021 року передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі Реєстру, який оформлений належним чином

Вказує на те, що на підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано розрахунки заборгованості створені та підписані електронними підписами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Наступними факторами жодних нарахувань не здійснювалось. Дані документи є належними, повними та вичерпними доказами наявної заборгованості відповідача по кредиту, оскільки вони охоплюють всі необхідні обчислення сум, які стягуються. Зокрема, містять таблиці з даними та обчисленнями, з яких можна зрозуміти, яким чином отримано результат, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що алгоритм нарахування такої заборгованості узгоджений кредитним договором.

З урахуванням викладеного, товариство просило суд апеляційної інстанції постановити у справі нове судове рішення про задоволення позову ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Також просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» судові витрати понесені в суді першої та апеляційної інстанції у вигляді сплати судового збору у розмірі 2 422, 40 грн та 3 633,60 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00.

Відповідач своїм правом відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

У відповідності до вимог частини тринадцятої статті 7, частини першої статті 369 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки ціна позову у даній справі менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи предмет та підставу заявленого позову, а також його ціну, суд дійшов висновку про те, що дана справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, у відповідності до положень частин другої та п`ятої статті 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із частинами першою, другою статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до частини першої та другої статті 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

22.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № 384526392, який підписаний відповідачкою електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора MNV47EG8 (а.с.23-28).

За умовами цього договору кредитодавець надає позичальнику перший транш кредиту в сумі 8000,00 грн, який має бути повернутий 27.10.2021 (п.1.3). Кредитна лінія надається строком на 5 днів від дати отримання кредиту («дисконтний період»), а саме до 27.10.2021 (п.1.7). Сторони погодили, що встановлений у п. 1.7 строк «дисконтного періоду» та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом «дисконтного періоду» оплати всіх фактично нарахованих процентів (п.1.8). Згідно з п. 1.9.1 на період строку визначеного у п.. 1.7 (5 днів) нарахування процентів здійснюється щодня за ставкою 1,93 % в день від суми кредиту. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення «дисконтного періоду» без своєчасної оплати процентів в порядку п. 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною ставкою за весь час «дисконтного періоду» скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою, що становить 1,98 % в день від суми кредиту (п. 1.9.3). Основна сума кредиту має бути повернута не пізніше «дисконтного періоду», а у разі, якщо позичальник продовжує користуватись грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду строк дії договору вважається продовженим на умовах п. 1.12, при цьому, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати, визначеної у п. 1.12.1, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії договору, який спливає по закінченню 90 днів від дати закінчення «дисконтного періоду». У такому разі з наступного дня після закінчення «дисконтного періоду» позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти, що становлять 2,98 % в день від суми кредиту (п.1.12.2).

Відповідно до п. 2.1.1.5 Договору кредитної лінії № 384526392 від 22.10.2021 кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за цим договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, кредитодавець в будь-який час має право відступити право вимоги до позичальника будь-якій третій особі.

На підтвердження факту надання відповідачці кредитних коштів в розмірі 8000,00 грн представником позивача подано копію платіжного доручення від 22.10.2021 та копію електронного повідомлення АТ «ТАСКОМБАНК» №3980/47.1.БТ від 08.08.2024 про переказ грошових коштів в розмірі 8000,00 грн згідно договору № 384526392 від 22.10.2021 ОСОБА_1 для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.49-51).

Раніше, до укладення Кредитного договору з відповідачкою, а саме 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) був укладений Договір факторингу № 28/1118-01 (а.с. 53-59).

Згідно з п.2.1 у взаємозв`язку з п. 1.3 цього Договору клієнт зобов`язався відступити фактору Права вимоги, тобто всі права клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошової вимоги по сплаті суми боргу за Кредитним договором, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах договору.

Вжитий у Договорі факторингу термін «Кредитний договір» - є Кредитний договір, укладений між клієнтом і Боржником, Право вимоги до якого відступається (п.1.2).

Відповідно до п. 1.1 цього Договору термін «Боржник» вживається у значенні «фізична особа з якою укладено кредитний договір», право вимоги до якого уступається за цим договором (п.1.1).

За змістом п. 1.4 Договору факторингу «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту Боржниками за Кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим Договором зобов`язальної сили.

Договір факторингу № 28/1118-01. від 28.11.2018 набув чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набули повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (п.8.1).

Згідно п.6.1.6 Договору факторингу Клієнт тобто ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») заявив та підтвердив, що Право вимоги на момент його передачі за цим договором є дійсним і чинним, що він має повне та нічим не обмежене право на відступлення Права вимоги до фактора і що всі погодження, необхідні для передання Права вимоги фактору, були отримані належним чином до дати укладання цього Договору.

За змістом п. 8.2 Договору факторингу № 28/1118-01. від 28.11.2018 Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 та закінчується 28.11.2019.

Пунктом 5.3.3 Договору факторингу передбачено право фактора розпоряджатися Правом вимоги на власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб.

28.11.2019 Додатковою угодою № 19 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» строк дії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2020 шляхом викладу п. 8.2 у новій редакції (а.с. 64).

31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» була укладена Додаткова угода № 26, якою текст Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, де серед іншого у п. 8.2 визначено строк дії договору до 31.12.2021(а.с.65-71).

На підтвердження набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до ОСОБА_1 на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 позивачем до позовної заяви долучено Витяг з реєстру прав вимоги № 162 від 30.11.2021, в якому борг ОСОБА_1 за кредитним договором №384526392 від 22.10.2021 визначений кредитодавцем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», у загальній сумі 16262,60 грн, з яких: 8000,00 грн - тіло кредиту; 8262,60 грн - заборгованість по відсоткам (а.с.78-80).

Розрахунок заборгованості за кредитним договором №384526392 від 22.10.2021, складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитодавець засвідчує, що 22.10.2021 ОСОБА_1 було видано кредит в сумі 8000,00 грн на строк: 5 днів. 30.10.2021, зі сторони позичальника внесено оплату процентів в сумі 635,00 грн, що було недостатнім для погашення усієї суми процентів, нарахованих за 5 днів користування кредитом за базовою процентною ставкою - 1,98 % в день (по 154,40 грн щодня). За таких обставин кредитодавець перерахував відповідні проценти та нарахував їх за ставкою 2,98 % в день (по 238,40 грн щодня). Всього за період з 22.10.2021 по 30.11.2021 (37 днів) сума таких процентів склала 8897,60 грн, а з урахуванням сплачених процентів 635, 00 грн неповернута сума процентів станом на 30.11.2021 визначена - 8262,60 грн; неповернутий кредит - 8000,00 грн (а.с.120-121).

30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) був укладений Договір факторингу № 30/1023-01 (а.с.84-89).

На підтвердження передачі права вимоги до ОСОБА_1 за Договором факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 представником позивача подано витяг з Реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023. Згідно цього Витягу загальний борг ОСОБА_1 за кредитним договором №384526392 від 22.10.2021 ТОВ «Таліон Плюс» визначив та відступив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» у сумі 29374,60 грн, з якої: 8000,00 грн - тіло кредиту; 21374,60 грн - заборгованість по відсоткам (а.с.93-95).

Розрахунок заборгованості за кредитним договором №384526392 від 22.10.2021 відносно ОСОБА_1 , що був складений ТОВ «Таліон Плюс», який відступив право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підтверджує, що ТОВ «Таліон Плюс» на суму неповернутого кредиту донарахував проценти за ставкою 2,98 % в день (по 238,40 грн щодня) за 55 дні, які склали суму 13112, 00 грн. Всього за період з 22.10.2021 по 24.01.2022 (92 дні) сума процентів з урахуванням процентів, раніше нарахованих кредитодавцем склала 21374,60 грн (13112 грн +8262,60 грн); неповернутий кредит - 8000грн (а.с.122-123).

30.09.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) та позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (фактор) був укладений Договір факторингу № 3009/24 (а.с.97-103).

Позивачем подано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 30.09.2024 (Додаток № 2 до Договором факторингу № 3009/24 від 30.09.2024) та витяг з Реєстру боржників від 30.09.2024 (Додаток № 1 до договору), з яких вбачається, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив позивачу ТОВ «Юніт Капітал» загальний борг відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №384526392 від 22.10.2021 у сумі 29374,60 грн, з яких: 8000 грн - тіло кредиту; 21374,60 грн - відсотки (а.с.107-110).

Крім того, до позовної заяви подано наступні документи:

-Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 384526392 від 22.10.2021, який містить відомості станом на 22.10.2021, що не узгоджуються з умовами кредитного договору, укладеного з ОСОБА_1 , зокрема з процентною ставкою та сумою кредиту, а також його орієнтовною вартістю (а.с.20-22);

-Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на положення яких в позовній заяві немає посилань (а.с.29-42);

-Довідку щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій викладені умови кредитування (оферта), які були запропоновані кредитодавцем та прийняті позичальником ОСОБА_1 (акцепт) шляхом підписання договору №3.10.2021 о 09:37:03 одноразовим ідентифікатором MNV47EG8, який був відправлений позичальнику на номер телефону: НОМЕР_3 (а.с.43-44);

- Алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладання кредитних договорів (а.с.45-48);

-Виписку директора ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» з особового рахунка за Кредитним договором №384526392 від 22.10.2021 відносно ОСОБА_1 за період з 30.09.2024 по 08.10.2024, відповідно до якої сума заборгованості відповідачки з моменту укладання договору факторингу від 30.09.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем не змінилась та становить суму 29374,60 грн (а.с.124).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції посилався на те, що передбачене законодавством відступлення майбутніх вимог можливе за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено судом, 22 жовтня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 384526392 в електронній формі, за яким кредитодавець - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 8 000 грн на умовах зворотності, строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора MNV47EG8 .

Згідно з п. 1.7. кредитна лінія надається строком на 5 (п`ять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - «Дисконтний період»), а саме - до 27.10.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.

Відповідно до п. 1.9.1. договору виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 704,45 процентів річних, що становить 1,93 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.

Пунктом 1.9.3. договору кредиту передбачено, якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду.

Відповідно до п. 1.12. сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії на наступних умовах:

- зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду ( підпункт 1.12.1. пункту 1.12 договору);

- з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.( а.с.23-28).

На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було надало платіжні доручення від 22.10.2021 року, відповідно до яких ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало кошти на рахунок ОСОБА_1 в сумі 8 000,00 грн. ( а.с 49).

Тобто, сторонами було погоджені всі істотні умови договору.

Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, ОСОБА_1 суду не надала.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Як встановлено судом, 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.( а.с. 53-59).

Перехід прав вимоги до ОСОБА_1 підтверджується витягом із реєстру прав вимоги № 162 від 30.11.2021 року ( а.с. 78-83).

30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01.( 84-89).

Перехід прав вимоги до ОСОБА_1 підтверджується витягом із реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року ( а.с. 93-95).

30.09.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №3009/24 відповідно до якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором.( а.с. 97-103).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №3009/24 від 30.09.2024 від ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача.( а.с. 104-109).

Відповідно до долучених до справи договорів, за яким відступлено право вимоги боргу ОСОБА_1 за кредитним договором сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржника.

Вказані договори факторингу підтверджують належний перехід прав вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що позивачем не доведено факту переходу йому права вимоги до відповідача за укладеним кредитним договором.

Досліджуючи подані позивачем докази в обґрунтування вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії № 384526392 від 22 жовтня 2021 року, перевіривши їх, оцінивши у сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

За пред`явленим позовом новим кредитором ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» станом на 08 жовтня 2024 року сума заборгованості за кредитним договором становить 29 374,60 грн, що складається з: 8 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 21374,60 грн - суми заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. (а.с. 122-124).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таких вимог позивач у справі не заявив.

Отже, доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження.

Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення учасників справи, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про повну відмову в задоволенні позову ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», без оцінки вказаних обставин у сукупності, не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це, відповідно до статті 376 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового судового рішення по суті заявлених вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, які з установлених колегією суддів апеляційного суду обставин справи та наведених мотивів в редакції даної постанови підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог- частина 2 статті 141 ЦПК України.

Таким чином, понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати (судовий збір)за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн. та апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн., слід покласти на відповідача ОСОБА_1 .

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат у судах першої та апеляційної інстанцій, колегією суддів апеляційного суду виходить з такого.

Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.

Із наданих та досліджених доказів на підтвердження витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги у судах першої та апеляційної інстанцій, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що звертаючись до суду апеляційної інстанції представник позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Тараненко А.І. суд, стягнути із відповідача на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на професійну допомогу у розмірі 12 000 грн., з яких 6000 грн. в суді першої інстанції, та 6000 грн. в апеляційній інстанції.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу сторона апелянта надала копію договору про надання правової допомоги № 0110/24 від 01 жовтня 2024 року, що підписано сторонами Адвокатським бюро «Тараненко і партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (а.с.125-127)

Відповідно до п 3.3 договору про надання правової допомоги гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 0110/24 від 01.10.2024.

Відповідно до п.3.4. після належного виконання доручення адвокатське бюро надає клієнту акт прийому-передачі наданих послуг.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2024 року клієнту- Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» було надано виконавцем- Адвокатським бюро «Тараненко і партнери» такі послуги:

-складання позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 384526392 від 22.10.2021 - 2 год. - 5000 грн.,

-вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 384526392 від 22.10.2021 -1 год - 500 грн.,

- надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 384526392 від 22.10.2021 - 500 грн.

Надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, врахувавши складність справи, суть спору, характер послуг, розгляд справи в суді першої інстанції в порядку спрощеного провадження, без виклику (повідомлення) учасників справи, задоволення позову ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи у суді першої інстанції є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Досліджуючи докази на підтвердження витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги, та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Встановлено, що на узгоджених сторонами умовах договору про надання правової допомоги № 384526392 від 22.10.2021 належне виконання доручення адвокатського бюро є акт прийому-передачі наданих послуг - пункт 3.4. договору.

До суду апеляційної інстанції надано акт прийому-передачі наданих послуг від 14.03.2025 року клієнту- ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було надано виконавцем- Адвокатським бюро «Тараненко і партнери» такі послуги:

-складання апеляційної скарги на рішення від 14.02.2025 у справі № 373/2400/24 за позовом до ОСОБА_1 - 2 год., 6 000 грн.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000, 00 грн. Такий розмір витрат на правничу допомогу відповідає критерію розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги.

За таких обставин, надавши оцінку доказам щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, врахувавши складність справи, суть спору, характер послуг, розгляд справи в суді першої інстанції, задоволення позову ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції є відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», подану представником Тараненком Артемом Ігоровичем, задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2025 року скасувати на ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» ( , 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, офіс 10) заборгованість за кредитним договором № 384526392 від 22.10.2021 у розмірі 29 374,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» ( , 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, офіс 10) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6 056, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» ( , 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, офіс 10) витрати на правничу допомогою адвоката у суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 9 000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна