КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/9916/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5855/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Коваленко І.І.,-

встановив:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Позивач просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2012 року до 20 вересня 2023 року та мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільна дитина проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні.

Заочним рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 липня 2024 і до досягнення дочкою повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 листопада 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 17 вересня 2024 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить заочне рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів та стягнути із відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 3 196 грн 00 коп.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог. Судом першої інстанції зазначено, що для забезпечення належного матеріального становища спільної доньки сторін необхідно стягнути з відповідача аліменти у розмірі 6 000 грн 00 коп.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08 серпня 2022 року № 3003- та № 3003-, ОСОБА_3 проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_2 зазначила, що донька проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Згоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач працездатного віку, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти в розмірі 6 000 грн 00 коп. щомісячно матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що з липня 2024 року ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований та має нестабільний дохід, колегія суддів оцінює критично, оскільки при визначенні розміру аліментів судом першої інстанції були враховані зазначені обставини.

Колегія суддів бере до уваги, що відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Матеріали справи також не містять доказів, що відповідач через стан здоров`я чи незадовільне матеріальне становище не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 6 000 грн 00 коп.

Отже, будь-яких доказів на спростування висновків суду в частині визначення розміру аліментів відповідачем не надано.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на утриманні апелянта перебуває його непрацездатна мати, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані доводи не звільняють батька від обов`язку щодо утримання дитини.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 17 вересня 2024 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 15 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: Д.Р. Гаращенко

С.Г. Музичко