Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4025/24 Головуючий у 1-й інст.
Категорія 22 Доповідач Григорусь Н. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Коломієць О.С., Талько О.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі №285/4025/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: приватні нотаріуси Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Качан Олена Олександрівна, ОСОБА_5 , Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Звягельської міської ради Житомирської області Гопанчук Наталія Олександрівна про визнання договорів дарування, купівлі-продажу земельних ділянок недійсними,

в с т а н о в и в :

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: приватні нотаріуси Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Качан Олена Олександрівна, ОСОБА_5 , Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Звягельської міської ради Житомирської області Гопанчук Наталія Олександрівна про визнання договорів дарування, купівлі-продажу земельних ділянок недійсними - відмовлено.

Додатковим рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 січня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про стягнення з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витрат на правничу допомогу.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2025 року та додаткове рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 січня 2025 року - без змін.

31 березня 2025 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн, які просила стягнути на її користь з відповідачів.

Розглянувши заяву по суті, апеляційний суд доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи (частина четверта ст. 270 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За нормами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України).

В даному випадку представник ОСОБА_1 адвокат Гордійчук О.П., в судовому засіданні 27.03.2025, до закінчення судових дебатів зробив заяву про надання доказів на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу і у встановлений законом строк ОСОБА_1 надала докази щодо цих витрат.

Так, 31 березня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву про відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги з доказами про розмір таких витра.

Заяву обґрунтовує тим, що окрім заявлених позовних вимог, позивач просила стягнути на її користь судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору та витрат на професійну правову допомогу адвоката, зокрема згідно договору про надання правової допомоги, додаткової угоди від 21.07.2024, акту наданих послуг від 13.01.2025, з детальним описом робіт (наданих послуг) з вартістю наданих послуг, в сумі 10 000,00 грн.

Під час звернення до суду з апеляційною скаргою та розглядом справи в суді апеляційної інстанції, позивач поніс додаткові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн, які підлягають стягненню з відповідачів.

Як убачається з матеріалів справи, предметом вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: приватні нотаріуси Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Качан Олена Олександрівна, ОСОБА_5 , Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Звягельської міської ради Житомирської області Гопанчук Наталія Олександрівна було визнання договорів дарування, купівлі-продажу земельних ділянок недійсними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила суд скасувати рішення та додаткове рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову, та вирішити питання судових витрат.

Так, частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2025 року апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, при цьому вирішено питання судових витрат. Зазначено, що витрати понесенні позивачем на правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанції та судовий збір розділу не підлягають, що узгоджуються з положення в п. 2 ч. 2 та ч. 13 ст. 141 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави, визначені статтею 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 268, 141, 270, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в прийнятті додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Судді

Повний текст додаткової постанови складений 21.05.2025.