Справа № 212/6299/25
У Х В А Л А

03 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріли заяви ОСОБА_1 про встановлення факту набуття захворювання під час захисту Батьківщини, зацікавлена особа: Військова частина НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2025 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу від представника заявника, адвоката Дорош С. П., надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту набуття захворювання під час захисту Батьківщини, яке потягло за собою визнання заявника особою з інвалідністю ІІ групи, вказуючи, що ОСОБА_1 у ВЧ НОМЕР_1 проходив військову службу за мобілізацією з 16.11.2022 року по 05.05.2023 року, де виконував бойове завдання на схід від населеного пункту Кліщіївка Бахмутської міської громади Бахмутського району Донецької області на позиції «Туман», під час якого отримав поранення та сильне переохолодження, що у сукупності із несвоєчасним наданням медичної допомоги призвели до різкого погіршення його здоров`я. Після проходження лікування за довідкою ВЛК військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 27.03.2023 року визнано обмежено придатним до військової служби та вказано, що захворювання - ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 24.02.2025 року ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби. Окремо зазначено, що за рішенням ВЛК захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Однак застосування зазначеного формулювання є таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1 , що унеможливлює реалізацію ним пільг та преференцій передбачених чинним в Україні законодавством для учасників бойових дій - інвалідів. На підставі глави 21 розділу ІІ «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008р. у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. При цьому не погоджуючись із формулюванням ВЛК (захворювання - ТАК, пов`язане з проходженням військової служби), вважав, що способом відновлення порушеного права ОСОБА_1 є встановлення факту, що має юридичне значення, тобто набуття захворювання під час захисту Батьківщини, на підставі якого вчинити наступне застосування у відповідних документах формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», оскільки строки на оскарження постанови ВЛК спливли, а військова частина НОМЕР_1 довідку за №822 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, видала ОСОБА_1 лише у 2025 році.

Суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх постановах вказувала критерії розмежування судової юрисдикції, якими є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Так за ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У свою чергу завданням адміністративного судочинства в силу ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

На підставі ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суб`єктом владних повноважень на підставі п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року затверджено Положення № 402.

Так Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Суд звертає увагу на те, що обов`язковими умовами встановлення причинного зв`язку захворювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» є беззаперечне встановлення факту виникнення такого захворювання саме під час проходження служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби.

Також, причинний зв`язок формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» встановлюється у разі хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії.

При цьому Верховний Суд у постанові від 29.06.2023 року по справі № 400/4967/22 зазначив, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Також суд вказує, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 лютого 2021 року у справі № 820/5570/16, при розгляді спору у справах, у яких оспорюються висновки за результатами медичного огляду, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності такого висновку виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку щодо стану здоров`я лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, зокрема на підставі Положення № 402.

Суд звертає увагу на те, що згідно з Положенням № 402, у разі незгоди із рішеннями ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із відповідною скаргою, а у разі незгоди із ВЛК вищого рівня - звернутися до ЦВЛК або до суду.

Натомість, суд вказує, що, звертаючись до суду із даною заявою, представник ОСОБА_1 фактично не погоджується із рішенням ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання заявника у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».

Однак на підставі наведених норм права суд дійшов переконання, що ОСОБА_1 обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки суд в рамках окремого провадження відповідно до Розділу IV ЦПК не вправі встановлювати причинний зв`язок захворювання, як такого, що пов`язане із захистом Батьківщини особи, оскільки у такому випадку фактично виник публічно-правовий спір у ОСОБА_1 із суб`єктом владних повноважень, яким було визначено таке формулювання захворювання заявника під час проходження служби у військових частинах.

Аналогічна правова позиція була викладена неодноразово Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26 лютого 2025 року по справі № 240/13173/22, від 27 вересня 2023 року по справі № 260/1656/22.

Отже, судом встановлено, що вимоги ОСОБА_1 пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, тому не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства, тому за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин та підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного вмотивування, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту набуття захворювання під час захисту Батьківщини, не підлягає вирішенню у порядку ЦПК, внаслідок чого слід відмовити у відкритті провадження по даній справі, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Керуючись ст. 186 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту набуття захворювання під час захисту Батьківщини, зацікавлена особа: Військова частина НОМЕР_1 , - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що розгляд справи за даною заявою віднесено до адміністративної юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею як така, що постановлена в судовому засіданні за відсутності учасників справи, та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга буде подана протягом 15 днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 3 червня 2025 року.

Суддя Д. О. Козлов