02.06.2025 Справа № 756/9170/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________________________
Унікальний №756/9170/24
Провадження №2/756/518/25
УХВАЛА

27 травня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря Загороднюк В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Іваненко М.В.,

представника відповідача

ОСОБА_2 адвоката Антонової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовну заяву представника позивача у новій редакції у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Двадцять першої київської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Двадцять першої київської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.08.2024 у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

25.03.2025 до суду надійшла заява представника позивача про уточнення позовних вимог, а в подальшому 18.04.2025 надійшла позовна заява у новій редакції, зі змісту яких убачається, що позивач заявляє додаткові вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.09.2021 щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , а також про зміну черговості одержання права на спадкування та визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом та права ОСОБА_1 на спадкування майна спадкоємця ОСОБА_3 у другій черзі.

Враховуючи викладене, судом було поставлено на обговорення питання про прийняття до спільного розгляду заяви про зміну предмета позову.

В судовому засіданні позивач та її представник просили прийняти подану заяву, вказували на те, що підстави позову не змінюються, а просто доповнюються первісні позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти прийняття поданої заяви до спільного розгляду, вказуючи на неможливість одночасної зміни підстав та предмету позову, оскільки позивачем заявлено вимогу, яка не заявлялась та не обґрунтовувалося у первісній позовній заяві.

Відповідач Двадцять перша київська державна нотаріальна контора участь представника в судовому засіданні не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Повно та всебічно дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Як убачається із матеріалів справи, у липні 2024 року позивач звернувся із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, визнання свідоцтва про право ОСОБА_2 на спадщину за законом недійсним та застосування наслідків нікчемного правочину.

Підставою для задоволення позовних вимог, на думку позивача, слугує те, що відповідачем ОСОБА_2 вчинено недійсний правочин, а саме - отримано свідоцтво про право на спадщину, шляхом введення в оману Двадцять першої київської державної нотаріальної контори, не повідомивши останню про наявність іншого спадкоємця щодо майна померлого ОСОБА_3 - позивача у справі, при цьому позивач більше 17 років проживала з померлим однією сім`єю як чоловік та дружина, у зв`язку з чим відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану моральну та матеріальну шкоду.

Інших підстав для задоволення позовних вимог позовна заява не містить.

25.03.2025 до суду надійшла заява представника позивача про уточнення позовних вимог, а в подальшому 18.04.2025 надійшла позовна заява у новій редакції, зі змісту яких убачається, що позивач заявляє додаткові вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.09.2021 щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , а також про зміну черговості одержання права на спадкування та визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом та права ОСОБА_1 на спадкування майна спадкоємця ОСОБА_3 у другій черзі.

В судовому засіданні представник позивача вказував на те, що подана заява не містить вимог про одночасну зміну підстав та предмету позову.

Водночас, зі змісту поданої заяви убачається, що позивач заявляє та обґрунтовує нові позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.09.2021 щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , а також про зміну черговості одержання права на спадкування та визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом та права ОСОБА_1 на спадкування майна спадкоємця ОСОБА_3 у другій черзі. Окрім того, сторона позивача вказує інші підстави позову (хворобливий та безпорадний стан спадкоємця, надання йому позивачем моральної, фізичної та фінансової допомоги самоусунення відповідача ОСОБА_2 від участі в допомозі), та фактично заявляє самостійну позовну вимогу, яка не була заявлена при зверненні до суду із позовною заявою.

Таким чином, сторона позивача у своїх уточнених заявах визначає додаткові підстави, відмінні від єдиної первісної правової підстави для задоволення позовних вимог. Окрім того, позивач зазначає нові обставини та нові правові висновки, на які не посилався у первісній позовній заяві.

Пунктом 2 ч.2 ст. 49 ЦПК України визначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Окрім того, частина 3 зазначеної статті передбачає, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. При цьому для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав у суді.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування; зазначає ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтовує розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються .

Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Суд звертає увагу на те, що підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична і правова підстава.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно - правові акти, на яких ґрунтуються позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2024, справа №990/29/24).

Враховуючи той факт, що підставу позовних вимог складають як фактичні та і правові підстави, то зміна одного з цих елементів має наслідком зміни підстави в цілому.

Частиною 1 ст. 188 ЦПК України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Проте, таке об`єднання позовних вимог можливе саме в одній позовній заяві при зверненні з позовом до суду, а не шляхом подання нового самостійного позову з додатковими похідними вимогами після порушення провадження у справі для його спільного розгляду з первісним позовом.

Уточнена заява представника позивача по суті є новим позовом, оскільки у ній зазначені самостійні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.09.2021 щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , а також про зміну черговості одержання права на спадкування та визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом та права ОСОБА_1 на спадкування майна спадкоємця ОСОБА_3 у другій черзі, та одночасно на їх обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були заявлені позивачем під час первісного звернення до суду із позовною заявою.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття уточнених заяв представника позивача, оскільки можливість об`єднання декількох позовних вимог шляхом подання заяви про зміну, доповнення чи уточнення позовних вимог до вже поданого позову процесуальним законодавством не передбачена.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12, 49, 188, 260, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті до спільного розгляду з первісною позовною заявою заяву представника позивача у новій редакції у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Двадцять першої київської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 02.06.2025.

Суддя: Олексій ДИБА