ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 369/2856/22
Провадження № 22-ц/821/903/25
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Новікова О.М., Гончар Н.І.

за участю секретаря: Гладиш О.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представники позивача: адвокат Штепа Руслан Петрович, адвокат Алексєєв Олександр Євгенович

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача: адвокат Юрченко Юрій Іванович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Юрченка Юрія Івановича на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 березня 2025 року (постановлену під головуванням судді Демчика Р.В. в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси) про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики у розмірі 11 204 334,90 грн.

08 березня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення без розгляду позовної заяви.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що залишення позовної заяви без розгляду є правом позивача, яким позивач скористався, а суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті. Хоча суддя й постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі, але будь-які процесуальні дії, які б свідчили про розгляд справи по суті, судом не здійснювалися.

Зважаючи на ту обставину, що залишення позову без розгляду не суперечить закону та не порушує прав та обов`язків інших осіб, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання та залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

В апеляційній скарзі, поданій через систему «Електронний суд» 09 квітня 2025 року, представник ОСОБА_2 адвокат Юрченко Ю.І., посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної ухвали, вважаючи її винесеною без належного з`ясування дійсних обставин справи, з грубим порушенням норм процесуального права, просить ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 березня 2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції невірно застосовано положення п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки заява позивача про залишення позову без розгляду може бути подана до початку розгляду справи по суті, тобто до оголошення головуючим відкриття судового засідання щодо розгляду справи по суті, що мало місце 26.10.2023.

Проте, заява про залишення позову без розгляду позивачем була подана 18.03.2025, тобто вже після початку розгляду справи по суті.

На думку скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про залишення позову без розгляду на стадії розгляду справи по суті.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 22 квітня 2025 року, представник ОСОБА_1 адвокат Штепа Р.П., вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а ухвалу суду першої інстанції постановленою відповідно до вимог закону, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду, яка у відповідності до ст.258 ЦПК України є видом судових рішень, не відповідає приведеним вимогам закону.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач скористався своїм правом на подання до суду заяви про залишення поданого ним позову без розгляду.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55,124 Конституції України.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Частиною 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Отже, виходячи з аналізу положень статей 12, 13, 43, 49 ЦПК України, позивач має право подати заяву про залишення позову без розгляду лише до початку розгляду справи по суті, а не на будь-якій стадії судового процесу на відміну від відмови від позову.

Крім того, виходячи з процесуальних обмежень, чітко передбачених у п. 5 ч. 1ст. 257 ЦПК України, позов може бути залишено без розгляду за клопотанням позивача виключно до початку розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з ч. 3 ст. 217 ЦПК України з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.06.2022 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 10:15 год на 27 червня 2022 року (том 1, а.с. 28).

В судовому засіданні 27 червня 2022 року оголошено перерву до 10:00 год.13.07.2022 року (том 1, а.с. 35)

13 липня 2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси. (том 1, а.с. 102-103)

13 вересня 2022 року Придніпровським районним судом м. Черкаси постановлено ухвалу про прийняття вказаної справи до свого провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26 жовтня 2022 року о 14:00 год (том 1, а.с. 130).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 вересня 2023 року закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті на 14:00 год 26 жовтня 2023 року (том 2, а.с. 124-125).

Позивач, відповідач та їх представники були присутні в судовому засіданні 26 жовтня 2023 року, яке розпочалось його відкриттям та оголошенням складу суду, що підтверджується протоколом судового засідання від 26.10.2023 року. Під час розгляду справи в судовому засіданні, призначеному на 26.10.2023 року, представник відповідача просив суд оголосити перерву для підготовки клопотання про проведення експертизи і розгляд справи було відкладено на 10 листопада 2023 року (том 3, а.с. 130-131).

В подальшому, неодноразово судові засідання, призначені на 17.11.2023, 28.11.2023, 08.02.2024, 15.02.2025, 19.08.2024, 10.09.2024, 25.09.2024, 06.11.2024, 05.12.2024, 14.01.2025, 28.01.2025, 24.02.2025 були відкладені з різних причин та розгляд справи призначено на 18.03.2025 року.

18 березня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення позову без розгляду (том 7, а.с. 19-20).

Із наведеного слідує, що позивач подав до суду заяву про залишення позову без розгляду у порушення вимог п. 5 ч. 1 с. 257 ЦПК України, а саме на стадії розгляду справи по суті.

За таких обставин, у суду першої інстанції правові підстави для залишення позову без розгляду та застосування положення п. 5 ч. 1ст. 257 ЦПК України були відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод(частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 року суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а зазначені в скарзі процесуальні порушення, які допущені районним судом, такими, що заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - адвоката Юрченка Юрія Івановича - задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 березня 2025 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Н.І. Гончар

О.М. Новіков

/повний текст постанови суду виготовлений 22 травня 2025 року/