РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

при секретарі судового засідання Воловіченко Л. В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Біла Вежа» до ОСОБА_1 , про стягнення внесків на утримання спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) «Біла Вежа» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість у сумі 42 229,42 грн, з яких: 21 686,40 грн - заборгованість за внесками на утримання будинку; 9 036 грн - заборгованість за внесками у ремонтний і резервний фонд; 7 979,18 грн - інфляційні втрати; 1 592,63 грн - 3% річних.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку створено ОСББ «Біла Вежа».

Рішенням загальних зборів ОСББ «Біла Вежа» від 10 грудня 2019 року, оформленого протоколом від 23 грудня 2019 року № 6 було прийнято, що з 01 січня 2020 року встановлено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території у сумі 4,80 грн/кв. м, внесків в резервний та ремонтний фонд у сумі 2 грн/кв. м, вартість оренди 1 кв. м допоміжних приміщень в розмірі, що дорівнює внеску на утримання будинку та прибудинкової території з 1 кв. м; затверджено кошторис доходів та витрат на 2020 рік.

Разом з тим, відповідачем як співвласником багатоквартирного будинку, не виконуються зобов`язання щодо сплати вищевказаних внесків у повному обсязі, у зв`язку з чим, враховуючи площу квартири останнього - 125,5 кв. м та часткову оплату внесків, за період з 01 липня 2020 року по 30 червня 2023 року утворилась заборгованість з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у сумі 21 686,40 грн, а також внесків у ремонтний та резервний фонд - 9 036 грн.

Крім того, беручи до уваги, що відповідачем своєчасно не виконуються зобов`язання зі сплати внесків, з нього, у порядку частини другої статті 625 ЦК України, підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 7 979,18 грн та 3% річних - 1 592,63 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з указаним позовом та просив його задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липння 2023 року головуючим суддею у справі визначено Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний строк для надання відзиву.

Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасники в судове засідання не викликались.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідачем копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не було отримано. Вказані документи направлялися відповідачу за адресою місця реєстрації встановленою судом.

Конверт з копією ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов, які направлялися відповідачу за адресою місця реєстрації, повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №9 11/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон) передбачено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно зі статтями 4, 12 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Відповідно до статті 10 Закону рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів об`єднання відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Статтею 16 Закону встановлено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Суд установив, що ОСББ «Біла Вежа» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Статуту ОСББ «Біла Вежа» метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне дотримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів від співвласників для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

ОСББ «Біла Вежа» відповідно до статуту є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками, членами органів управління Об`єднання, іншими пов`язаними з ними особами, а також працівниками Об`єднання (крім оплати їхньої праці, нарахування соціального внеску) (пункт 2 Розділу ІІ Статуту).

Згідно з пунктом 3 Розділу ІІІ Статуту ОСББ до виключної компетенції Загальних зборів належить, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Так, рішенням Загальних зборів ОСББ «Біла Вежа» за адресою: АДРЕСА_1 , оформленого Протоколом від 23 грудня 2019 року № 6, встановлено з 01 січня 2020 року розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території у сумі 4,80 грн кв. м, внесків в резервний та ремонтний фонд у сумі 2 грн/кв. м, вартість оренди 1 кв. м допоміжних приміщень в розмірі, що дорівнює внеску на утримання будинку та прибудинкової території з 1 кв. м; затверджено кошторис доходів та витрат на 2020 рік.

Відповідач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 19 березня 2002 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н. В. та зареєстрованим в реєстрі за № 2371.

Згідно з пунктом 2 Розділу V співвласник зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

З позову вбачається, що відповідач, будучи співвласником багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , жодного разу не звертався до позивача з претензіями щодо якості чи повноти робіт, проте не сплачував своєчасно у повному обсязі обов`язкові внески та платежі, встановлені Загальними зборами ОСББ «Біла Вежа», у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у відповідача за період з 01 липня 2020 року по 30 червня 2023 року виникла заборгованість в загальній сумі 42 229,42 грн, яка складається із заборгованості: за внесками на утримання будинку - 21 686,40 грн, за внесками у ремонтний та резервний фонди - 9 036 грн; інфляційних втрат - 7 979,18 грн; 3% річних - 1 592,63 грн.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Відповідно до статті 15 Закону співвласник, зокрема, зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; брати участь у проведенні реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно зі статтею 20 Закону частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (стаття 23 цього Закону), а у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (стаття 13 цього Закону).

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 525, 526, 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

У порушення вищенаведених вимог чинного законодавства та Статуту ОСББ, відповідач не виконував належним чином зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати обов`язкових внесків та платежів (внесків на утримання будинку та внесків у ремонтний і резервний фонди), у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 32 657,61 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем прострочено виконання покладених на нього грошових зобов`язань, позивач просив стягнути з останнього інфляційні втрати у розмірі 7 979,18 грн та 3% річних у розмірі 1 592,63 грн за період з 01 липня 2020 року по 30 червня 2023 року.

Разом з тим, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який вподальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Однак, відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у такій редакції: «1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285)».

Таким чином, основні зміни полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій.

Місто Київ не входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Фдерацією, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року № 309 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Отже, законодавець на рівні акта Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановив заборону нараховувати, у тому числі інфляційні втрати та 3% річних, і такі положення до внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1405 стосувались території міста Києва, а тому нормативно-правовий акт (постанова) Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 підлягає застосуванню до врегулювання спірних правовідносин за період з 24 лютого 2022 року до 29 грудня 2023 року.

За таких обставин нараховані позивачем на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних в межах заявлених вимог за період з 24 лютого 2022 року по 30 червня 2023 року не підлягають стягненню з відповідача.

З урахуванням викладеного, позов в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню, а саме за період з 01 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року.

Згідно розрахунків, розмір інфляційних втрат за період з 01 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року становить 1 872,90 грн, а розмір 3% річних за період з 01 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року становить 534,61 грн.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, не надавши відзиву до суду, приведені позивачем обставини не спростував, доказів належного виконання зобов`язань не надав.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом частини першої 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи часткове задоволення вимог позивача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, тобто в сумі 2 227,72 грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 2 500 грн, то суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Ю.Д.К.» 12 липня 2023 року був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги № 44, відповідно до якого клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу (правову) допомогу клієнту в обсязі та на умовах, визначених цим договором, а саме: допомога у справах про стягнення заборгованості у судовому порядку з боржників ОСББ щодо внесків і платежів співвласників (пункт 1.1 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено, що сторони визначили, що оплата правничої допомога буде здійснюватись у розмірі 2 500 грн на рахунок Адвокатського об`єднання «Ю.Д.К.» за підготовку заяву по суті справи (позовної заяви), апеляційних та/або касаційних скарг та 2 500 грн за участь адвоката у кожному судовому засіданні.

Згідно з пунктом 4.4 договору після отримання клієнтом результатів правничої (правової) допомоги, сторони підписують акт.

13 липня 2023 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Ю.Д.К.» підписано Акт виконаних робіт (послуг) за надання разової правової допомоги, з якого вбачається, що послуги по рахунку від 12 липня 2023 року № 43 «Складання позовної заяви щодо заборгованості ОСОБА_1 , договір № 44 від 12 липня 2023 року» надані Об`єднанням у повному обсязі. Вартість правової допомоги 2 500 грн.

Сплата коштів підтверджується платіжною інструкцією від 13 липня 2023 року№ 53.

Таким чином, оплата позивачем судових витрат, пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу, підтверджена належними та допустимими доказами.

Під час розгляду даної справи від відповідача не надходило заперечень щодо розміру визначеної позивачем вартості судових витрат.

Співмірності судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач також не оспорював.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог, тобто у розмірі 2 075 грн.

На підставі викладеного, статтями 15, 16, 332, 525, 526, 615 ЦК України, статтями 1, 4, 10, 12, 13, 15, 20, 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», керуючись статтями 12, 13, 76-81, 137, 141, 142, 209, 258, 259, 263- 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Біла Вежа» заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку, у ремонтний і резервний фонди, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, у сумі 35 065,12 грн (тридцять п`ять тисяч шістдесят п`ять гривень 12 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Біла Вежа» судовий збір у розмірі 2 227,72 грн та витрати на професійну правову допомогу у сумі 2 075 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Біла Вежа», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Братів Зерових, 14-Б;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Л. М. Ішуніна