Номер провадження: 22-з/813/179/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
20.05.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Таварткіладзе О.М.,
суддів: Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Борогана Валентина Володимировичапро ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні, визнання права власності та стягнення грошової компенсації, -
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні, визнання права власності та стягнення грошової компенсації.
Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 27 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні, визнання права власності та стягнення грошової компенсації задоволено.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на частину автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

Визнано за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , право особистої власності на автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , грошову компенсацію за частку у праві власності на автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , у розмірі 116485 (сто шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 50 копійок, які знаходяться на депозитному рахунку Територіального Управління Державної судової України в Одеській області адміністрації (рахунок отримувача: UA0005435, код отримувача: 26302945, призначення платежу: частина вартості автомобіля по спр. 521/12639/23 на користь ОСОБА_2 , платник ОСОБА_1 Михайлович_ Платіж за власні кошти).

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , судовий збір в розмірі 1368 (одна тисяча триста шістдесят вісім) гривень 27 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати за послуги з проведенням судової експертизи/експертного дослідження по визначенню ринкової вартості автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати за правові послуги у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 27 серпня 2024 року в частині стягнення з відповідача витрат за послуги з проведення експертизи та витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 27 серпня 2024 року залишено без змін.

04.04.2025 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Борогана Валентина Володимировича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката 30 000 гривень.

Заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що 03 грудня 2024 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Бороган» укладено договір про надання правничої допомоги, згідно п. 2.1. якого Адвокатське бюро на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати Клієнту наступної правову допомоги представництві інтересів Клієнта по справі №521/12639/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.08.2024 року. Згідно п. 4.1. та 4.2. Договору про надання правничої допомоги від 03.12.2024 року, за надання правничої допомоги, яка є предметом Договору, згідно пункту 2.1 цього Договору, Адвокатському бюро Клієнт сплачує винагороду у розмірі 30 000 грн. Отже, дана сума є фіксованою. 30 березня 2025 року ОСОБА_1 , та АБ «БОРОГАН» підписано акт приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правничої допомоги від 03.12.2024 року. Згідно Акту у відповідності до вимог пунктів 2.1., 4.1. Договору про надання правничої допомоги Адвокатським бюро виконані, а Клієнтом прийняті наступні роботи: підготовка відзиву на апеляційну скаргу, участь в судових засіданнях. У Клієнта претензій до якості виконання робіт немає.

До відповідної заяви адвокатом додано копію договору про надання правової допомоги № б/н від 03 грудня 2024 року, копію акту приймання-передачі виконаної роботи № б/н від 30 березня 2025 року, копію ордеру серії ВН № 1444092 та документи на підтвердження надіслання заяви з додатками учасникам справи.

07.04.2025 року, через підсистему «Електронний суд», від представника ОСОБА_2 - адвоката Рогаліної Ганни Василівни надійшли заперечення, в яких остання просить заяву про стягнення судових витрат залишити без задоволення, посилаючись на те, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі. розмір витрат на правничу допомогу, котрі сторона позивача просить стягнути - 30000 грн є занадто завищеним, неспівмірним із складністю процесуального питання, яке розглядав апеляційний суд.

Згідно положень ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки розгляд апеляційної скарги на ухвалу здійснювався з викликом учасників справи у судове засідання, то з метою додержання процесуальних прав сторін розгляд цієї заяви проводиться з повідомленням учасників справи.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 13.05.2025 року на 15:00 год. учасники справи не з`явилися, про причини неявки апеляційний суд в установленому порядку не повідомили, належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відео-конференції не виявили та заяв про відкладення судового засідання не подавали.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, колегія суддів приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Серед основних засад цивільного судочинства визначено, зокрема принципи верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

За приписами ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80, 89 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Крім того, в ч. 1 ст. 58 ЦПК України закріплено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 141 ЦПК України, що закріплює вимоги щодо розподілу судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:

1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21);

2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28, 29);

3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2023 року по справі № 390/1648/20 звертає увагу, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

З матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , згідно останніх уточнень просив суд:

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частину автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 ;

- визнати за ним право особистої власності на автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 ;

- стягнути з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частку у праві власності на автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 у розмірі 116 485,50 грн;

- стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 27 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні, визнання права власності та стягнення грошової компенсації задоволено.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на частину автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

Визнано за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , право особистої власності на автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , грошову компенсацію за частку у праві власності на автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , у розмірі 116485 (сто шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 50 копійок, які знаходяться на депозитному рахунку Територіального Управління Державної судової України в Одеській області адміністрації (рахунок отримувача: UA0005435, код отримувача: 26302945, призначення платежу: частина вартості автомобіля по спр. 521/12639/23 на користь ОСОБА_2 , платник ОСОБА_1 Михайлович_ Платіж за власні кошти).

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , судовий збір в розмірі 1368 (одна тисяча триста шістдесят вісім) гривень 27 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати за послуги з проведенням судової експертизи/експертного дослідження по визначенню ринкової вартості автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати за правові послуги у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 27 серпня 2024 року в частині стягнення з відповідача витрат за послуги з проведення експертизи та витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

09.12.2024 року, через підсистему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 - адвокат Бороган В.В. подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, згідно якого адвокат просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відзиві адвокат вказав, що попередні (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає суму витрат на правову допомогу в розмірі 30 000 гривень.

До даної апеляційної скарги адвокат додав ордер серії ВН № 1444092 від 09.12.2024 року, що підтверджує повноваження адвоката Борогана В.В.на представництво інтересів ОСОБА_1 в Одеському апеляційному суді на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 03.12.2024 року.

01.04.2025 року адвокат Бороган В.В., як представник ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що тривало близько 24 хвилин.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01.04.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 27 серпня 2024 року залишено без змін.

04.04.2025 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Борогана Валентина Володимировича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката 30 000 гривень.

Згідно наданих адвокатом доказів вбачається наступне.

Так, згідно п. 1.1., 2.1. Договору про надання правничої допомоги № б/н від 03 грудня 2024 року, що укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Бороган», передбачено, що Адвокатське бюро на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати Клієнту наступної правову допомоги представництві інтересів Клієнта по справі №521/12639/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.08.2024 року.

Відповідно до п. 4.1. Договору про надання правничої допомоги від 03.12.2024 року, за надання правничої допомоги, яка є предметом Договору, згідно пункту 2.1 цього Договору, Адвокатському бюро Клієнт сплачує винагороду у розмірі 30 000 грн.

Згідно з п. 4.3. Договору сторони погодили, що виплата винагороди, розмір якої зазначено у п. 4.1. цього договору здійснюється протягом 5 робочих днів після стягнення винагороди з відповідача та надходження на рахунок Клієнта.

30 березня 2025 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Бороган» підписано акт приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правничої допомоги від 03.12.2024 року. Згідно Акту у відповідності до вимог пунктів 2.1., 4.1. Договору про надання правничої допомоги Адвокатським бюро виконані, а Клієнтом прийняті наступні роботи: підготовка відзиву на апеляційну скаргу, участь в судових засіданнях.

Як встановлено з Акту від 30 березня 2025 року всього за виконану роботу Клієнт, протягом 5-ти робочих днів після надходження (стягнення) коштів з відповідача зобов`язується сплатити Адвокатському бюро винагороду у розмірі 30 000 грн.

У Клієнта претензій до якості виконання робіт немає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд виходить з наступного.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Встановлено, що в апеляційній скарзі представник позивача - адвокат Бороган В.В., вказав попередній розрахунок судових витрат на правову допомогу у розмірі 30 000 гривень, що складаються з витрат на правничу допомогу адвоката та зазначив, що документальне підтвердження понесених витрат буде надано до суду апеляційної інстанції у встановлений законом строк відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК.

01.04.2025 року апеляційним судом за результатом перегляду справи ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 27 серпня 2024 року залишено без змін. Тобто мета надання адвокатом Бороганом В.В. правової допомоги ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції досягнута.

04.04.2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Бороган Валентин Володимирович подав заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу, а також подав докази таких витрат.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Апеляційний суд констатує, що позивачем дотримано процесуальний порядок звернення з заявою про компенсацію йому судових витрат та строк подачі доказів на підтвердження таких витрат.

Таким чином, колегія суддів не приймає доводи сторони відповідача про те, що заявником до закінчення судових дебатів не було подано доказів щодо розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи та останнім пропущено строк на подачу заяви про розподіл судових витрат, через спростовання їх матеріалами справи.

За таких обставин, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Не маючи повноважень втручатися у відносини між адвокатом та клієнтом щодо визначення гонорару адвоката за надані ним послуги, суд лише здійснює оцінку дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності такого гонорару вчиненій адвокатом роботі під час судового провадження у справі з урахуванням складності та значення справи, за умови подання іншою стороною клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

При вирішенні питання щодо розподілу вказаних витрат суд апеляційної інстанції враховує, що справа з підстав розгляду спору по суті перебувала у провадженні суду апеляційної інстанції з вересня 2024 року по квітень 2025 року, під час якого представником скаржника у справі подавались процесуальні документи, зокрема відзив на апеляційну скаргу та клопотання про стягнення судових витрат.

Справа в суді апеляційної інстанції була розглянута в першому судовому засіданні, що відбулося 01.04.2025 року та тривало близько 25 хвилин, і в якому приймав участь адвокат Бороган В.В., як представник позивача.

Між тим, відзив на апеляційну скаргу у справі поданий та підписаний адвокатом Бороганом В.В. в інтересах ОСОБА_1 , який представляв інтереси позивача в суді першої інстанції у цій справі і є обізнаним із законодавством, яким врегульовуються спірні правовідносини та судовою практикою, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг зусиль адвоката в межах повторного вивчення обставин справи, законодавства, яким врегульовані спірні відносини та судової практики, яка склалась при розгляді аналогічних чи близьких за змістом справ.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити не співмірність витрат, зокрема, посилаючись на не співмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Між тим, апеляційний суд вважає частково слушними посилання сторони відповідача про завищений розмір заявлених позивачем судових витрат на правову допомогу щодо складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт.

Приймаючи до уваги критерії розумності і співмірності судових витрат, апеляційний суд зазначає, що вказані представником позивача витрати до стягнення з відповідача, зокрема на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 30 000 грн, є такими, що у повній мірі не відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг та розумності їхнього розміру.

Ураховуючи те, що надання усної консультації, вивчення документів, формування правової позиції по даній справі, а також, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, не вимагали великого обсягу аналітичної й технічної роботи, приймаючи до уваги співмірність складності справи та наданих адвокатом обсягом послуг, а також кінцевий результат розгляду справи, апеляційний суд вважає справедливим стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені на стадії апеляційного провадження, у розмірі 10 000 гривень.

За таких підстав, колегія суддів, з огляду на подані представником позивача у справі докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, застосувавши принцип співмірності відповідно до статті 137 ЦПК України, а також фактичний об`єм виконаної роботи та її складність, доходить висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, зокрема за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137 141, 270 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Борогана Валентина Володимировичапро ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені на стадії апеляційного провадження, у розмірі 10 000 гривень.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено: 03.06.2025 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

С.О. Погорєлова