ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 711/5430/24
Провадження № 22-ц/821/303/25
Категорія: 331050100

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря - Глущенко І. В.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гармаш Нелі Миколаївни на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2024 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Черкаської міської ради в особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про усиновлення дитини, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про усиновлення в порядку ст. 311 ЦПК України.

В обґрунтування заяви зазначав, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 .

Шлюб між ними зареєстрований 27.04.2022 Городищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про що 27.04.2022 складено відповідний актовий запис № 71 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

До реєстрації шлюбу ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції в Харківській області від 17.11.2017, на підставі актового запису про народження № 74 від 14.03.2017, який складений Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області.

Шлюб між батьками ОСОБА_5 було розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 17.09.2020 у справі № 636/2939/20.

18.10.2018 приватними нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Гусейновою Е. Г. на заяві ОСОБА_3 засвідчено справжність підпису, в якій він вказав, що відмовляється від свого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та своїх батьківських прав на цю дитину і не заперечує проти усиновлення його іншою особою та переміни прізвища та по батькові, якщо в тому буде потреба.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , бажає усиновити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказував, що з ОСОБА_5 у заявника склалися дуже гарні стосунки, дитина вважає і називає заявника своїм батьком, який його любить, турбується, піклується про нього, створює всі належні умови для розвитку, утримує та виховує і ставиться, як до своєї рідної дитини.

Зазначав, що його мати ОСОБА_2 не заперечує проти усиновлення, що підтверджується її заявою від 27.05.2024, справжність підпису, на якій засвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А. М.

За період шлюбу заявника з ОСОБА_2 народилося двоє спільних дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складений відповідний актовий запис про народження № 1534 від 01.11.2022 року і видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складений відповідний актовий запис про народження № 649 від 19.06.2024 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 .

Заявник зазначав, що є фізично та психічно здоровим, не страждає спадковими хронічними захворюваннями, алкогольної і наркотичної залежності не має, що підтверджується висновком про стан здоров`я від 06.06.2024.

Працює експедитором у ФОП ОСОБА_8 , має стабільний дохід, матеріально утримує сім`ю. Судимості не має, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-002202657, станом на 11.02.2024, виданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України.

Зазначає, що має переважне право на усиновлення дитини, відповідно до норм ст. 213 СК України, оскільки дитина виховується в його сім`ї з моменту досягнення трьох річного віку та заявник перебуває у шлюбних відносинах з його матір`ю.

Просив оголосити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , усиновлювачем малолітнього ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Чугуїв; внести зміни до актового запису № 74 від 14.03.2017, складеного Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про народження ОСОБА_5 , а саме: в якому змінити прізвище дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », по батькові змінити з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » та записати усиновлювача батьком дитини, в графі «Відомості про батька» вказати: батько - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що висновок органу опіки та піклування від 28.06.2024 стосовно доцільності усиновлення ОСОБА_1 малолітнього ОСОБА_5 та акт обстеження умов проживання від 06.06.2024 не відповідають вимогам закону.

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що згідно висновку від 28.06.2024 про доцільність усиновлення малолітнього ОСОБА_5 виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування розглянув заяву ОСОБА_1 від 06.06.2024 та у той самий день, 06.06.2024, головним спеціалістом первинної робити відділу опіки, піклування та усиновлення дітей ОСОБА_13 складено акт обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та начальником служби у справах дітей Черкаської міської ради Ларисою Кошовою даний акт затверджено також 06.06.2024.

У згаданих вище документах не указано на підставі чого заявник користується та чим підтверджується право його користування або власності житловим приміщенням, обстеження якого за місцем проживання його сім`ї, здійснювалося органом опіки та піклування у день звернення з заявою про усиновлення ОСОБА_1 .

Суд прийшов до висновку, що стосовно заявника ОСОБА_1 висновок про можливість бути усиновлювачем складено не у встановленому порядку з викладених підстав невідповідності наявного у справі переліку документів вимогам, визначеним у п. 22 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 № 905, що передбачає неможливість взяття заявника на облік кандидатів на усиновлення, а відтак реалізацію подальших процедурних заходів, що передбачаються для усиновлення неповнолітньої особи.

Вказано, що заявником не доведено, яким чином він піклується про ОСОБА_5 , утримує його та виконує інші батьківські обов`язки.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , взятий на облік як особа внутрішньо переміщена у 2022 році, жодних доказів щодо участі його у житті малолітнього ОСОБА_14 до 2022 року суду не надано.

Суд не прийняв до уваги заяву від 18.10.2018, посвідчену приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Гусейновою Е. Г., у якій ОСОБА_3 зазначав, що він відмовляється від свого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та своїх батьківських прав на цю дитину і не заперечував проти усиновлення його іншою особою та переміни прізвища та по батькові, якщо в тому буде потреба, оскільки не доведено її актуальності, безумовності та, як наслідок, не підтверджує наявності вільної згоди на усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_5 .

Суд зауважив, що подача такого роду заяви про усиновлення може бути нічим іншим як способом ухилення заявника від військової служби. Перебування на утриманні заявника трьох дітей надасть можливість йому на звільнення від військової служби, встановленої ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та безперешкодний виїзд за межі України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Гармаш Н. М., вважаючи, що рішення першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та необґрунтованим, просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.11.2024 та ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_1 про усиновлення задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано, що заявник перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 лише з 2022 року і бажання усиновити дитину перетинається із бажанням його дружини на усиновлення її сина та тим, що син ОСОБА_2 не знає про існування біологічного батька, а батьком вважає лише заявника, при цьому в силу дорослішання виявляє цікавість та щодо відмінності свого прізвища та по батькові і прізвища та імені заявника, якого вважає батьком.

Зазначає, що є не припустимим роз`яснення судом заявнику, що усиновлення без згоди батьків проводиться, зокрема та серед іншого, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Вказаний судом порядок усиновлення без згоди батьків чи одного із них досить тривалий за часом. Сімейний кодекс також передбачає, що усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її.

В апеляційній скарзі вказує, що судом не вірно зазначено, що складанню висновку органу опіки та піклування від 28.06.2024 заздалегідь мало передувати отримання останнім від громадянина України, який бажає усиновити дитину, встановленого переліку документів, передбаченого п. 22 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 № 905, що серед решти включає копію документа, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням. Вказана норма матеріального права, а саме п. 22 даного Порядку не має бути застосована у даній ситуації, адже ОСОБА_1 виявляє бажання усиновити дитину своєї дружини, а не дитину, яка перебуває на обліку дітей, які можуть бути усиновлені. В даному випадку орган опіки та піклування правомірно керувався розділом вказаного Порядку «Усиновлення одним з подружжя дитини другого з подружжя», зокрема п. 91.

Зазначає, що серед документів, які передбачені п. 91 даного Порядку відсутній документ про право власності чи користування житловим приміщенням.

Суд не звернув увагу, що заявник є внутрішньо переміщеною особою та взятий на відповідний облік за відповідною адресою.

Судом також безпідставно не прийнято письмову згоду біологічного батька на усиновлення, підпис на якій засвідчено нотаріально, з мотивів неактуальності та безумовності.

Вказує, що чинним законодавством не передбачено термін дії, скасування такого роду заяв, а недопущення використання раніше оформленої заяви покладається на заявника, тобто на особу, підпис якої засвідчено на заяві.

Із поданої заяви ОСОБА_3 можна встановити не лише його волевиявлення на усиновлення його дитини, а й байдужість до власних батьківських прав та обов`язків та до долі дитини.

Висновки суду щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 ґрунтуються не лише на словах заінтересованої особи - ОСОБА_2 , а й на документах (рішенні виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 11.12.2020 року № 334), які були подані заявником додатково, разом із заявою про долучення документів, але суд відмовив у задоволенні клопотання про прийняття документів.

Зазначає, що серед документів, які подавалися разом із клопотанням про долучення документів, яке залишено судом без задоволення містилася заява ОСОБА_3 від 28.04.2023, зміст якої аналогічний, заяві від 18.10.2018, що перекладена на польську мову, і підпис на якій засвідчено нотаріусом нотаріальної контори м. Лодзь Кшиштофом Грабіцкі.

ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в період з 26.07.2016 по 21.06.2017 та військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу в період з 21.06.2017 по 21.06.2020. Більш того заявник брав участь в операції об`єднаних сил в період з 23.08.2019 по 21.06.2020 та має статус учасника бойових дій.

Тому висновки суду в цій частині, на думку скаржника, не ґрунтуються на нормах законодавства.

В апеляційній скарзі просить поновити строк на подачу документів та долучити до апеляційної скарги документи та врахувати їх при розгляді скарги, а саме: копію військового квитка ОСОБА_1 ; копію посвідчення учасника бойових дій; копію ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 07.05.2020 у справі № 636/4884/19; копію рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 11.12.2020 № 334; копію свідоцтва про право власності від 15.04.2007 НОМЕР_5 ; копії заяв ОСОБА_3 про згоду на усиновлення малолітнього сина ОСОБА_5 від 28.04.2023.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив

Щодо клопотання представника позивача про долучення доказів

В апеляційній скарзі представник скаржника ОСОБА_15 просила поновити строк на подачу письмових доказів та долучити їх до апеляційної скарги, так як 29.10.2024 Придніпровським районним судом м. Черкаси було відмовлено у задоволені клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з позовною заявою. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно вимог ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача ОСОБА_15 про долучення додаткових доказів від 17.09.2024 та додані копії документів, а саме: військовий квиток; посвідчення серія НОМЕР_6 , ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 07.05.2020 у справі № 636/4884/19; рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 11.12.2020 № 334; свідоцтво про право власності від 15.04.2007 НОМЕР_5 ; заяви ОСОБА_3 про згоду на усиновлення малолітнього сина ОСОБА_5 від 28.04.2023 (а.с. 47-60).

Як вбачається з протоколу судового засідання № 3548998 від 29.10.2024 суд першої інстанції ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про долучення документів, оскільки дані документи завірені адвокатом, однак не проставлений підпис адвоката та не доведено чому дані документи не подані разом з позовною заявою (а.с. 80-82).

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що долучені до апеляційної скарги письмові докази, які представник скаржника просить приєднати до матеріалів справи, всупереч вимогам п. 2 ст. 95 ЦПК України, також не завірені належним чином.

Враховуючи, що долучені до апеляційної скарги письмові докази не є оригіналами та як копії належним чином не завірені, колегія суддів апеляційного суду їх не приймає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , виданого 27.04.2022 Городищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 71 (а.с. 16).

ОСОБА_2 від попереднього шлюбу з ОСОБА_3 , має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого повторно 17.11.2017 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 14).

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 та НОМЕР_9 (а.с. 17, 19).

Згідно копій довідок від 19.07.2022 № 7101-, № 7101-, від 04.03.2023 № 7101- ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є особами взятими на облік внутрішньо переміщеної особи та мають фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_1 (а.с. 10, 13, 15).

Згідно копії заяви від 18.10.2018, посвідченої приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Гусейновою Е. Г., ОСОБА_3 відмовляється від свого малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та своїх батьківських прав на цю дитину і не заперечує проти усиновлення його іншою особою та переміни прізвища та по батькові, якщо в тому буде потреба. Претензій до малолітнього ОСОБА_5 не має та в майбутньому мати не буде. Справу в суді про позбавлення батьківських прав просить слухати без його присутності (а.с. 20).

Нотаріально посвідченою заявою від 28.05.2024 ОСОБА_2 надала згоду на усиновлення її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 21).

Згідно висновку про стан здоров`я ОСОБА_1 від 06.06.2024 протипоказань для опікунства немає (а. с. 22).

В матеріалах справи міститься висновок про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_5 від 24.05.2024 (а.с. 23).

Згідно з витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 11.02.2024 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 24).

Згідно довідки про доходи від 02.07.2024 ОСОБА_1 працює експедитором у ФОП ОСОБА_8 та отримав дохід з 01.01.2024 по 30.06.2024 в сумі 179200,00 грн (а.с. 25).

Згідно акту обстеження умов проживання, що затверджений начальником Служби у справах дітей Черкаської міської ради Л. Кошовою 06.06.2024 сім`я, у складі чотири особи: заявник ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , малолітні ОСОБА_16 та ОСОБА_17 проживають в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_14 займає окрему кімнату, у якій є ліжко, стіл-парта, шафа, комод, планшет, книги та іграшки, місце для відпочинку та занять. Малолітній є учнем 1 класу Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів. Зокрема, вказано, що подружжя перебуває в шлюбі з 27.04.2022, але фактично разом проживають понад чотири роки. Для заявника це другий шлюб. Під час розмови з ОСОБА_14 встановлено, що він не розуміє факту усиновлення. Заявника вважає своїм батьком (а.с. 26).

Висновком виконавчого комітету Черкаської міської ради від 28.06.2024 № 15-31/24 орган опіки та піклування вважав доцільним та таким, що відповідає найвищим інтересам дитини, усиновлення малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином ОСОБА_1 (а.с. 27).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України за наявності відмітки поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 та його представника - адвоката Гармаш Н. М., заінтересованих осіб ОСОБА_2 та представника органу опіки, піклування та усиновлення дітей служби у справах дітей Черкаської міської ради - Загребельну Н. І., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення.

Особливості розгляду справ про усиновлення, визначені главою 5 розділу ІV ЦПК України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно положень ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з п. 3 ст. 4 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї.

У ст. 1 ЗУ «Про охорону дитинства» вказано, що забезпечення найкращих інтересів дитини передбачає дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності, та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку й рівня розвитку, що може її висловити.

Статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Законом України від 15 лютого 2011 року № 3017-VI, передбачено, що компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами.

Відповідно до ст. 21 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР 27 лютого 1991 року, при усиновленні найкращі інтереси дитини мають враховуватися в першочерговому порядку.

Статтею 207 СК України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

За змістом ст. 217 СК України у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода.

Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом (ч. 5 ст. 217 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально.

Як вбачається із матеріалів справи, мати ОСОБА_2 надала згоду на усиновлення її сина ОСОБА_5 , яка засвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А. М., реєстр № 2287.

Батько ОСОБА_3 , відповідно до заяви, яка засвідчена приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Гусейновою Е. Г., реєстр № 1966, відмовився від свого сина ОСОБА_5 та своїх батьківських прав на цю дитину і не заперечував проти його усиновлення іншою особою та переміни прізвища та по батькові, якщо в тому буде потреба.

Факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (висновками, актами, довідками, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Водночас суди повинні враховувати, що у випадках, коли батьки не беруть участі у вихованні своєї дитини з поважних причин (через хворобу, перебування в тривалому відрядженні тощо), її усиновлення без їхньої згоди є неприпустимим.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 489/2464/16-ц, від 18 липня 2018 року у справі № 645/4366/17.

Статтею 5 Європейської конвенції про усиновлення передбачено, що рішення про усиновлення не приймається, якщо не надано принаймні таких згод, які не відкликані: a) згоди матері й батька; або в разі відсутності й батька, й матері, які могли б надати згоду, згоди будь-якої особи чи установи, які вповноважені надати таку згоду замість них; b) згоди дитини, яка відповідно до закону вважається такою, що має достатній рівень розуміння; дитину вважають такою, що має достатній рівень розуміння, після досягнення віку, який визначено законом та який не повинен перевищувати 14 років; c) згоди другого з подружжя чи зареєстрованого партнера усиновлювача.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 759/9639/18 (провадження № 61-1599св22).

Частиною 2 ст. 219 СК України передбачено, що без згоди повнолітніх батьків усиновлення дитини може бути проведено, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не виявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , не прийняв до уваги висновок органу опіки та піклування від 28.06.2024 та акт обстеження умов проживання від 06.06.2024, оскільки в них не указано на підставі чого заявник користується та чим підтверджується право його користування або власності житловим приміщенням. Суду не доведено, яким чином заявник піклується про ОСОБА_5 , утримує його та виконує інші батьківські обов`язки.

Згідно з п. 91 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 905, усиновлення одним з подружжя дитини другого з подружжя здійснюється без перебування дитини на обліку.

Усиновлення одним з подружжя дитини другого з подружжя здійснюється за місцем проживання дитини.

Для усиновлення дитини те з подружжя, хто бажає її усиновити, звертається з відповідною заявою до служби у справах дітей за місцем проживання дитини.

До заяви додаються: копія паспорта громадянина України, копія паспорта іноземця або іншого документа, що засвідчує особу (у двох примірниках); копія свідоцтва про шлюб; висновок про стан здоров`яё1 заявника; документ про наявність чи відсутність судимості; копія свідоцтва про народження дитини; письмова згода батьків дитини на усиновлення, засвідчена нотаріусом, або згода того з подружжя, дитину якого усиновлює інший з подружжя, та документ, який засвідчує відсутність другого з батьків дитини (копія свідоцтва про смерть або довідка про смерть, видана органом реєстрації актів цивільного стану, копія рішення суду про позбавлення батьківських прав, про визнання недієздатним або безвісно відсутнім, довідка з органу реєстрації актів цивільного стану щодо запису відомостей про батька дитини тощо); засвідчена нотаріально письмова згода заявника, який є іноземцем, на отримання інформації про нього в Генеральному секретаріаті Інтерполу та правоохоронних органах держави, громадянином якої є іноземець, та держави, на території якої він проживає (у двох примірниках) ; висновок компетентного органу країни проживання, який підтверджує можливість заявника бути усиновлювачем (подається у разі, коли усиновлювач проживає за межами України). У висновку зазначаються адреса, житлово-побутові умови, біографічні дані заявника, стосунки в сім`ї, ставлення до усиновлення. Якщо висновок видано недержавним органом, до нього додається копія ліцензії на провадження таким органом діяльності, пов`язаної з усиновленням.

Служба у справах дітей протягом 10 робочих днів після надходження заяви та документів складає акт обстеження житлово-побутових умов дитини, з`ясовує чи згодна дитина на усиновлення відповідно до пункту 72 цього Порядку, розглядає питання про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини і готує проект відповідного висновку.

Висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини оформляється на бланку районної, районної м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, підписується головою (заступником голови), скріплюється печаткою та видається заявнику під розписку.

Разом з висновком заявнику повертаються пронумеровані, прошнуровані, скріплені печаткою та завірені підписом керівника (заступника керівника) служби у справах дітей документи, подані кандидатом в усиновлювачі.

Інформація про особу, яка бажає усиновити дитину свого чоловіка (дружини), до Книги обліку кандидатів в усиновлювачі не заноситься.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що ОСОБА_5 не перебував на обліку дітей, які можуть бути усиновлені, а відтак суд першої інстанції не обґрунтовано вважав, що неможливо взяти ОСОБА_1 на облік кандидатів на усиновлення, оскільки подані документи не відповідають переліку документів визначених п. 22 Порядку № 905.

Згідно довідки від 04.03.2023 № 7101- фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 є адреса АДРЕСА_1 . Заявник проживає там разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 однією сім`єю, приймає участь у його вихованні і матеріальному утриманні.

Враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, який бажає займатися вихованням ОСОБА_18 та проживає однією сім`єю разом з матір`ю дитини, з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі, апеляційний суд установив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства. Заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя.

Також встановлено, що заявник раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має. Є працездатною особою, має стабільний дохід, орендоване житло та належні житлові умови для проживання дитини.

Натомість біологічний батько дитини тривалий час (понад шість місяців) не проживає з дитиною, не приймає участі у вихованні сина та його матеріальному забезпеченні, тривалий час не проявляє батьківської турботи до дитини.

Матеріали справи не містять доказів, що нотаріально посвідчена заява ОСОБА_3 про відмову від свого малолітнього сина ОСОБА_5 є на даний час не актуальною чи відкликаною.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні заяви про усиновлення, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки фактичним обставинам справи, інтересам малолітньої дитини на належну батьківську турботу та виховання, стабільні та гармонійні умови життя, не встановив обставин, які підлягають урахуванню при вирішенні питання про усиновлення, зокрема мотивів, на підставі яких заявник бажає усиновити дитину, тривалості й сталості емоційних зв`язків дитини з заявником, поведінки біологічного батька, не звернувши при цьому уваги на те, що усиновлення покликане служити інтересам дитини.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою, яка відповідно до вимог ст. 211 СК України може бути усиновлювачем, має переважне право на усиновлення ОСОБА_5 відповідно до норм ст. 213 СК України, оскільки дитина виховується в його родині, з його матір`ю заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Враховуючи встановлені по справі обставини, приймаючи до уваги найкращі інтересидитини ОСОБА_5 , приписи вищезазначених норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та заяви ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення (ч. ч. 2 та 4 ст. 231 СК України).

Відповідно до ст. 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Згідно зі ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Гармаш Н. М. підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає до скасування із ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гармаш Нелі Миколаївни- задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2024 року- скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Черкаської міської ради в особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про усиновлення дитини - задовольнити.

Оголосити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , усиновлювачем малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису № 74 від 17 листопада 2017 року, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Україна Харківська область місто Чугуїв, де у графі «прізвище» змінити з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », в графі «по батькові» змінити з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », в графі «батько» змінити з: « ОСОБА_3 , громадянин України» на: « ОСОБА_1 , громадянин України». Інші відомості про народження залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 травня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков