Справа № 462/1906/25 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І
Провадження № 22-ц/811/1094/25 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С. М.,

суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,

секретар судового засідання Марко О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 .

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 березня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки в провадженні Личаківського районного суду м. Львова вже є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження, оскільки справа яка розглядається Личаківським районним судом м. Львова, надійшла до провадження раніше.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши в квітні 2025 року апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 березня 2025 року, справу направити в суд першої інстанції для розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі, адже обставини обґрунтування позову ОСОБА_1 та обставини обґрунтування позову ОСОБА_2 , який ще не прийнятий судом, є різними. Тобто, має місце нетотожність обставин, що обґрунтовують звернення до суду, і таке в силу положень пункту 3 частини першої статті 186 виключає відмову у відкритті провадження у справі.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, підписаний представником ОСОБА_3 , в якому міститься прохання апеляційну скаргу залити без задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відкрито Личаківським районним судом м. Львова, справу призначено до розгляду на 03 червня 2025 року. Вказує на те, що саме в межах цієї справи суд з`ясовує фактичні обставини справи, зокрема, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та фактичні взаємини подружжя, як цього вимагає статті 112 СК України. Тобто, обставини, якими обґрунтовано позов ОСОБА_1 підлягаю з`ясування саме в межах цієї справи, а не в окремій справі, ініційованій нею.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що підтверджується матеріалами справи.

Якщо належним чином повідомлені сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року в справі № 757/61314/18-ц, від 17 липня 2024 року в справі № 182/3021/21, від 25 червня 2024 року в справі № 496/5051/19 та ін.

Враховуючи, що сторони не з`явились в судове засідання, позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представник відповідача подав заяву про розгляд справи без участі, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, з метою дотримання основних засад цивільного судочинства, зокрема і розумних строків розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України)

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог цивільного процесуального законодавства суддя, після одержання заяви з`ясовує наявність/відсутність підстав для відкриття/відмови у відкритті провадження у цивільній справі, встановлених ЦПК України.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження №61-2417сво19) вказав, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предметі з тих самих підстав.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Таку правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року в справі № 922/404/19.

Відповідно до змісту наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору, тобто ідентичними є склад учасників цивільного процесу, підстава звернення до суду та матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову - це фактичні обставини (юридичні факти), на яких ґрунтується вимога позивача, та з наявністю або відсутністю яких закон пов`язує виникнення чи припинення матеріально-правових відносин між сторонами.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Аналогічну правову позицію щодо поняття тотожності позовів у розумінні цивільного процесуального закону Велика Палата Верховного Суду висловила в постанові від 20 червня 2018 року в справі № 761/7978/15-ц.

Відповідно до зазначеного необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зазначена процесуальна норма права направлена на виключення випадків одночасного розгляду декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

Ще однією із умов для наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України є наявність у провадженні цього чи іншого суду саме справи, а не позову до цього самого відповідача (відповідачів), з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Близький за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 15 травня 2025 року в справі № 215/4936/24 (провадження № 61-4076св25).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що 03 лютого 2025 року до Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_2 подано позов до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Ухвалою цього суду від 24 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання з повідомленням осіб на 03 червня 2025 року.

З позовом у справі, що переглядається, ОСОБА_1 звернулася до Залізничного районного суду м. Львова 19 березня 2025 року, тобто до моменту відкриття провадження у справі Личаківським районним судом м.Львова.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції наведеного не врахував, як і не врахував того, що у цих справах різні як позивачі, так і підстави позовів, що виключає можливість відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України.

Відтак, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (стаття 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, враховуючи повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 379, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 березня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 29 травня 2025 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич