Справа № 453/1829/24
№ провадження 2/453/141/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

29 жовтня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати за ним право власності на будинок садибного типу (позначеного у технічному паспорті літерою «А-1»), загальною площею приміщень 38,1 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами сарай (літера «Б»), погріб (літера «В»), вбиральна (літера «Г»), огорожа №1, ворота №2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Кам`янською сільською радою Сколівського району Львівської області від 09 квітня 1993 року, актовий запис №6.

Про родинні відносини позивача з померлим батьком ОСОБА_3 свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , видане Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис №47, згідно якого батьками позивача ОСОБА_1 є батько ОСОБА_3 та матір ОСОБА_4 .

Згідно довідки, виданої старостою с. Кам`янка, Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, від 27 вересня 2024 року №222, вбачається, що ОСОБА_3 дійсно був зареєстрований і проживав до дня смерті по АДРЕСА_1 , та заповіту в сільській раді не складав.

Внаслідок смерті батька ОСОБА_3 відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно, а саме: грошові вкладення та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач звертався із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті батька, однак листом від 08 жовтня 2024 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

До початку судового засідання позивач подав заяву (вх.№3428 від 22 травня 2025 року) про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, однак 20 січня 2025 року подала до суду заяву (вх.№468) в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю не заперечує щодо їх задоволення.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Кам`янською сільською радою Сколівського району Львівської області від 09 квітня 1993 року, актовий запис №6.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Кам`янською сільською радою Сколівського району Львівської області від актовий запис №1.

Про родинні відносини позивача з померлими батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідчить свідоцтво про його народження серії НОМЕР_2 , видане Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис №47, згідно якого батьками позивача ОСОБА_1 є батько ОСОБА_3 та матір ОСОБА_4 .

Згідно довідки, виданої старостою с. Кам`янка, Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, від 27 вересня 2024 року №222, вбачається, що ОСОБА_3 дійсно був зареєстрований і проживав до дня смерті АДРЕСА_1 , та заповіту в сільській раді не складав.

Із технічного паспорта на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, виготовленого Стрийським МБТІ від 24 липня 2024 року, вбачається, що загальна площа житлового будинку (літера «А-1»), який розташований по АДРЕСА_1 , становить 38,1 кв.м., з неї житлова 17,4 кв.м. До нього відносяться господарські будівлі сарай (літера «Б»), погріб (літера «В») вбиральня (літера «Г»), огорожа № 1, ворота №2.

Згідно довідки-характеристики Стрийського МБТІ від 05 серпня 2024 року №1904 вказаний жилий будинок побудований в 1900 році, є придатним для проживання та не являється об`єктом смочинного будівництва. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з приналежним майном становить 117100 грн. Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано.

Згідно запису №104 в погосподарській книзі №3 за 1991-1995 роки с. Кам`янка, що зберігаються в с. Кам`янка, Сколівської міської ради Львівської області, житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка біля нього по АДРЕСА_1 , належали голові домогосподарства ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, розташований адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до норм ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно дом ч.3 ст. 1272 ЦК Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Оскільки заповіту ОСОБА_3 не складав, то спадкоємцями за законом першої черги, відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, є син померлого ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 .

В розумінні ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 даної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В матеріалах справи відсутня заява позивача, яка б свідчила про відмову ним від спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , а відтак позивач, в розумінні ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що спадщину фактично прийняв, однак юридично не оформив.

Відповідач ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_1 спадщину не прийняла і приймати не буде, про що свідчить заява про визнання позову.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи норму даної статті суд приходить до висновку, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вище наведене та те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_2 спадщину не прийняла у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом перейшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, оскільки іншим чином, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на майно спадкодавця не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89, 95, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на будинок садибного типу (позначеного у технічному паспорті літерою «А-1»), загальною площею приміщень 38,1 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м.; з господарськими будівлями та спорудами сарай (літера «Б»), погріб (літера «В»), вбиральна (літера «Г»), огорожа №1, ворота №2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Суддя Ю.Є. Ясінський