Справа № 539/2396/25
Провадження № 2-н/539/880/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Савинської Наталії Юріївни про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання доньки,

установила:

15.01.2025 року представник заявника адвокат Савинська Н.Ю. звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання доньки, в якій просить видати судовий наказ, яким стязнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки заробітку (доходу0 боржника (платника аліментів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу і до повноліття дитини.

В заяві представник заявника зазначає, що 01.11.2008 року ОСОБА_2 , уклав шлюб із ОСОБА_1 . Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 серпня 2024 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 . Наразі ОСОБА_1 (мати) разом з донькою ОСОБА_3 тимчасово проживають в Німеччині, а саме з 18 грудня 2022 року у зв`язку з військовою агресією росії. Між тим, ОСОБА_1 та боржник не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання спільної доньки. Добровільно боржник аліменти також не сплачує.

Вважає, що вимоги про видачу судового наказу обґрунтовуються нормами ст.180, 181, 182, 183 СК України та ст. 161, 163 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано для розгляду судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області

Просіній Я.В.

До виконання вимог ч. 4-6 ст.165 ЦПК України щодо з`ясування підсудності цивільної справи суддя перевірила заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини на відповідність вимогам ЦПК України.

Перевіривши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.161 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Всупереч ст. 163 ЦПК України представником заявника не було долучено докази на підтвердження проживання дитини разом з матір`ю. Такі відомості є необхідними, оскільки правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обов`язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

В заяві про видачу судового наказу представник заявника зазначила, що до матеріалів справи додає копію приписного в Німеччині, проте, долучений документ викладений іноземною мовою.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

Крім того, відповідно до вимог статті 38 Закону України Про нотаріат консульські установи України також засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. Нотаріус засвідчує справжність підпису перекладача на перекладі тексту документа за правилами, передбаченими пунктом 6 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпис перекладача на нотаріальному документі виконується ним власноручно у присутності нотаріуса. При засвідченні справжності підпису перекладача, нотаріусу необхідно встановити особу перекладача, а також його кваліфікацію.

У Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України прямо не вказано, яким кваліфікаційним вимогам повинен відповідати перекладач, а лише зазначено, що перекладач разом з документом, який встановлює його особу, повинен надати документ, що підтверджує його кваліфікацію.

Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Окрім того, в заяві про видачу судового наказу зазначено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 серпня 2024 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Проте, доказів на підтвердження розірвання шлюбу сторін представником не було додано.

Згідно з ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на вищевикладене судом встановлено, що представником заявника адвокатом Савинською Н.Ю. під час подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів порушено вимоги ст.163 ЦПК України. Таким чином, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 161, 163, 165, 260 ЦПК України,

постановила:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання доньки.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Я.В.Просіна