Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1894/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі - головуючий суддя Кашуба А.В., секретар судового засідання Чернянчук К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Виноградівської міської ради Закарпатської області, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

07.04.2025 позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай), яке посвідчене Сертифікатом НОМЕР_1 , виданим на ім`я ОСОБА_5 .

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача ОСОБА_5 . Його спадщину прийняв його син ОСОБА_3 , батько позивача. Проте спадщину не оформив. До складу спадщини діда ввійшло право власності на житловий будинок та Сертифікат на земельну частку (пай). ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його спадкоємцями за законом стали позивач та відповідачі діти та дружина. Оформити спадщину у нотаріальному порядку позивач не може, бо відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Оригінал сертифікату втрачено.

Відзив не подано.

На судовий запит Виноградівська державна нотаріальна контора надала суду інформацію про те, що Спадкові справи після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не заводилися.

Позивач у позовній заяві клопотав про розгляд справи без його участі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали до суду письмові заяви, у якій заявили, що їм відомо про відкриття спадщини та про її склад, що позов визнають та підтверджують обставини позову, просять розглядати справу без їх участі.

Судовий розгляд справи проведено без участі учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши зібрані письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку, що правовідносини, що виникли, врегульовані ЦК України (2003 р.).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд встановив, що

ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Боржавське Виноградівського району Закарпатської області помер ОСОБА_3 , батько позивача, чоловік відповідачки ОСОБА_2 , батько відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Заповіту не залишав. Відкрилася спадщина за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом до його спадщини стали його дружина ОСОБА_2 , діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

За змістом довідки Виноградівської міської ради Закарпатської області від 25.09.2024, останнім місцем реєстрації та проживання ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 , а разом із ним проживали дружина ОСОБА_2 , сини ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , син дружини ОСОБА_6 .

Отже, позивач прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті ОСОБА_3 в силу ст.1268 ЦК України.

Суд встановив, що до складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_3 ввійшло наступне майно:

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , та право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом НОМЕР_1 , виданим на підставі рішення Виноградівської РДА №138 від 27.03.1997 на ім`я ОСОБА_5 .

Суд пересвідчився, що вказане майно ОСОБА_3 набув у власність в цілому шляхом спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Боржавське Виноградівського району Закарпатської області. Заповіту не залишав, відкрилася спадщина за законом.

За змістом довідки Виноградівської міської ради від 25.09.2024 на день смерті він проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , а разом із ним проживали син ОСОБА_3 , 1955 р.н., невістка ОСОБА_2 , онуки ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , син невістки ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_5 ніхто зі спадкоємців не звертався до нотаріуса за оформленням спадщини, що підтверджується офіційною інформацією, що надана Виноградівською державною нотаріальною конторою на запит суду.

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_5 , ввійшло право власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , та право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом НОМЕР_1 , виданим на підставі рішення Виноградівської РДА №138 від 27.03.1997 на ім`я ОСОБА_5 .

Зі слів позивача, на Житловий будинок первинні правовстановлюючі документи не виготовлялися.

За змістом Виписки із погосподарської книги, виданої Виноградівською міською радою 07.11.2024, житловий будинок рахується за ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Запис у по господарській книзі №12 особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Єдиним спадкоємцем за законом, що проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , був його син ОСОБА_3 , 1955 р.н. Оскільки спадкова справа не заводилась, то ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину за його батьком.

Проте, ОСОБА_3 за життя не оформив спадщину, що складу якої, крім житлового будинку, ввійшло і право на земельну частку (пай).

Суд констатує, що усі повідомлені позивачем обставини підтверджені письмовими доказами та визнані відповідачами у справі, а їх визнання не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, тому визнаються судом доведеними.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого способу, окрім визнання права власності на вказаний житловий будинок в судовому порядку, не існує.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом як належні, допустимі, достовірність яких не викликала у суду сумнівів, та сукупність яких є достатньою, - вирішив, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , набуте в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3 право власності на наступне майно:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 ;

право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом НОМЕР_1 , виданим на підставі рішення Виноградівської РДА №138 від 27.03.1997 на ім`я ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба