КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8485/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Чухраєвою Надією Сергіївною, на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2025 року, постановлену під головуванням судді Пінкевич Н.С.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області, про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

1. Короткий виклад обставин справи.

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визначення місця проживання дитини, у якому просить визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 , за місцем його проживання та/або перебування.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У січні 2025 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Вимоги заяви мотивує тим, що предметом розгляду у цій справі є визначення місця проживання дитини з батьком. Зазначає, що мати дитини чинить перешкоди та не надає можливості зустрічі з молодшим сином ОСОБА_5 та зустрічі із старшим братом, не зважаючи на намагання батька організації зустрічей.

Зазначає, що ним, як батьком дитини, створені всі умови за місцем проживання для нормального розвитку сина, володіє нерухомим майном, автотранспортом та фінансово забезпечений.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову про визначення місця проживання дитини обумовлена гострою необхідністю участі батька у вихованні та догляду за сином.

Мотивуючи наведеним, просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 забезпечити побачення та спілкування малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 з графіком побачень: 2-3 рази на тиждень, час та тривалість побачень в будні дні, з 17-00 годин з ночівлею, в помешканні батька, або за місцем його перебування, та поверненням дитини матері наступного дня з 8-00 - 11-00 годин ранку, час та тривалість побачень в вихідні дні - з 9-00 годин ранку або після денного сну дитини, з ночівлею, в помешканні батька, або за місцем його перебування, та повернення дитини матері наступного дня з 8-00 - 11-00 годин ранку; у зв`язку із зайнятістю батька врахувати можливість спонтанних та незапланованих зустрічей дитини з батьком;

- місце організації побачень та повернення дитини погоджувати взаємно, по черзі;

- допускається можливість супроводу та допомоги в організації зустрічей дитини з батьком та повернення дитини матері дідусем та бабусею зі сторони батька;

- під час побачень та спілкування батька з дитиною не мають бути присутні матір та її родичі;

- умови і спосіб проведення часу при зустрічі з дитиною батько вирішує самостійно, враховуючи графік та інтереси дитини;

- також батько має право на довготривалі зустрічі з дитиною з можливістю виїзду по території України та за кордон України з наданням необхідного дозволу від матері дитини, за умови надання матері детальної інформації щодо терміну, місця, умов перебування дитини з батьком;

- зустрічі, що припадають на святкові дні, день народження дитини, погоджуються взаємно або по черзі;

- підтверджування або скасування, або внесення зміни в графік побачень, зі сторони батька, передбачено шляхом листування через телеграм канал, або вайбер, або смс-повідомлення.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2025 року заяву задоволено частково.

Визначено час спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 кожний вівторок з 17:00 год до 11:00 год середи та кожну суботу з 09:00 год до 10:00 год неділі, а також інші дні за попередньою домовленістю сторін за місцем проживання ОСОБА_1 без присутності матері ОСОБА_1 та зобов`язати матір передавати дитину - ОСОБА_3 його батьку ОСОБА_1 .

В іншій частині заяви відмовлено.

Задовольнивши частково заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції зробив висновок, що з метою запобігання втрати емоційного контакту батька з малолітньою дитиною, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про визначення місця проживання дитини, наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову. Суд визначив години спілкування батька з дитиною.

Щодо інших вимог заяви, суд зробив висновок, що такі за своєю суттю є вирішенням спору між батьками щодо участі батька у вихованні дитини.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невмотивованість, необґрунтованість та такою, що не відповідає найкращим інтересам дитини. Вказує, що оскаржувана ухвала не відповідає критерію обґрунтованості (вмотивованості), законності. Судом першої інстанції не здійснено належної оцінки доказів.

Зазначає, що судом не обґрунтовано, на підставі чого зроблено висновок про позбавлення батька можливості спілкування із сином, що свідчить про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Позивачем не доведено, а судом не установлено та не надано оцінки тій обставині, чи дійсно позивач за час розгляду справи має ризик втратити емоційний зв`язок із дитиною за час розгляду справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд не дослідив, чи наявні за місцем проживання батька належні умови для перебування малолітнього ОСОБА_4 , а також не досліджено чи здатний батько, який майже не опікувався сином, належним чином доглядати за ним, враховуючи вкрай малий вік дитини та потребу у постійному догляді і перебуванні поруч дорослого.

Судом не установлено чи має батько і син сталий емоційний зв`язок, прив`язаність, налагоджений контакт, який дозволив би дитині на такі тривалі періоди з ночівлею перебувати з батьком без присутності матері.

Судом не досліджено та не надано оцінку обставині відповідності встановленого спілкування позивача із сином інтересам дитини.

Посилається на вчинення позивачем систематичного домашнього насильства щодо відповідачки в присутності дітей.

Вказує, що малолітній ОСОБА_5 на теперішній час не досяг двох років. Із народження дитина проживає із відповідачкою (із квітня 2024 року виключно із відповідачкою), яка повністю опікується сином. Дитина вкрай прив`язана до матері, та не звикла перебувати з будь-ким іншим.

Посилається на неможливість виконання оскаржуваної ухвали, оскільки 13 лютого 2025 року Сихівським районним судом м. Львова у справі №464/972/25 винесено обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 на 6 місяців, яким вирішено: заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 у притулку ГО «Центр «Жіночі перспективи» та, у разі зміни місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , до будь-якого нового місця (будь-яких нових місць) проживання (перебування) ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Строк обмежувального припису 6 місяців, тобто до 13 серпня 2025 року.

Крім цього, звертає увагу, що оскаржувана ухвала передбачає спілкування сина із батьком за місце проживання останнього, тобто у м. Боярка Київської області. Разом з цим, матір із сином проживають у м. Львів. Вказує, що вимоги, встановлені оскаржуваною ухвалою, передбачають, що матір має привозити дитину до батька. Разом з цим тривалі переїзди, порушення режиму сну і харчування, зміна звичного способу життя пов`язані із такими переїздами не відповідають інтересам дитини.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 22 червня 2022 року у справі №757/33742/19-ц, від 14 грудня 2023 року у справі №127/20368/21, від 24 листопада 2021 року у справі №754/16535/19, від 05 вересня 2019 року у справі №756/3859/19, від 25 лютого 2021 року у справі №760/17770/19.

Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

4. Позиція учасників справи.

В судовому засіданні представниці ОСОБА_1 - адвокат Чухраєва Н.С. та адвокат Грецьких Є.О. підтримали доводи апеляційної скарги, просили суд її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомляв.

Від служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. При вирішенні питання за апеляційною скаргою поклались на розсуд суду.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились,оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

5. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниць позивачки ОСОБА_1 - адвокаток Чухраєвої Н.С. та Грецьких Є.О., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

6. Фактичні обставини справи, установлені судом.

Установлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визначення місця дитини, у якому просить суд визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 , за місцем його проживання та/або перебування.

Відповідно до даних свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 убачається, що 08 жовтня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано (том 1 а.с. 16).

Згідно даних свідоцтв про народження НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 1 а.с. 17-18).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Боярської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком. Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання та/або перебування (том 1 а.с. 19-23).

У січні 2025 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 забезпечити побачення та спілкування малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_2 з графіком побачень: 2-3 рази на тиждень, час та тривалість побачень в будні дні, з 17-00 годин з ночівлею, в помешканні батька, або за місцем його перебування, та поверненням дитини матері наступного дня з 8-00 - 11-00 годин ранку, час та тривалість побачень в вихідні дні - з 9-00 годин ранку або після денного сну дитини, з ночівлею, в помешканні батька, або за місцем його перебування, та повернення дитини матері наступного дня з 8-00 - 11-00 годин ранку; у зв`язку із зайнятістю батька врахувати можливість спонтанних та незапланованих зустрічей дитини з батьком.

- місце організації побачень та повернення дитини погоджувати взаємно, по черзі.

- допускається можливість супроводу та допомоги в організації зустрічей дитини з батьком та повернення дитини матері дідусем та бабусею зі сторони батька.

- під час побачень та спілкування батька з дитиною не мають бути присутні матір та її родичі.

- умови і спосіб проведення часу при зустрічі з дитиною батько вирішує самостійно, враховуючи графік та інтереси дитини.

- батько має право на довготривалі зустрічі з дитиною з можливістю виїзду по території України та за кордон України з наданням необхідного дозволу від матері дитини, за умови надання матері детальної інформації щодо терміну, місця, умов перебування дитини з батьком.

- зустрічі, що припадають на святкові дні, день народження дитини, погоджуються взаємно або по черзі.

- підтверджування або скасування, або внесення зміни в графік побачень зі сторони батька передбачено шляхом листування через телеграм канал , або вайбер , або смс повідомлення.

7. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Згідно із частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Згідно частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У разі вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18, провадження № 14-729цс19, зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Згідно статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Вказана норма кореспондується із положеннями частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми 2003 року дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.

Заходи забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані, за загальним правилом, на недопущення втрати емоційного зв`язку дитини та того з батьків, який проживає окремо.

При обранні заходів забезпечення позову у цій справі судом першої інстанції не враховано вкрай малий вік дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), необхідність дотримання певного режиму, віддаленість місця проживання батьків один від одного (наразі відповідачка проживає у м. Львів), а отже визначення часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 кожний вівторок з 17:00 год. до 11:00 год. середи та кожну суботу з 09:00 год. до 10:00 год. неділі, а також інші дні за попередньою домовленістю сторін, за місцем проживання ОСОБА_1 без присутності матері ОСОБА_9 та зобов`язання матір передавати дитину - ОСОБА_3 його батьку ОСОБА_1 , є таким, що не відповідає якнайкращим інтересам дитини.

За таких обставин суд першої інстанції зробив помилковий висновок про забезпечення позову у визначений спосіб, отже ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Чухраєвою Надією Сергіївною, задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення такого змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 19 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова