Справа № 581/352/25
Провадження № 2/581/256/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2025 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Липова Долина цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

Сутність заявлених до суду вимог

У травні 2025 року адвокат Маківський В.В. в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому порушував питання про розірвання шлюбу ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 15 листопада 2013 року виконкомо Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис № 10, та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Зазначав, що у шлюбі з відповідачем позивачкою народжено двоє дітей: дочку ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 . Однак, шлюбне життя між сторонами не склалося через відсутність взаємопорозуміння і взаємоповаги між ними, протягом останніх трьох років стосунки з відповідачем розладилися, внаслідок чого почали виникати сварки, тривалий час кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування, а тому позивачка уважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. На день звернення до суду з відповідачем позивачка не проживає однією сім`єю, і хоча відповідач підтримує добрі відносини з дітьми та надає матеріальну допомогу, однак для того щоб її отримувати вона змушена кожного разу йому телефонувати і фактично вимагати щоб він перерахував кошти. Крім того, у зв`язку з війною, позивачка, разом з дітьми, була вимушена покинути власне житло та переїхала жити у с. Байрак, станом на сьогоднішній день є безробітна, якихось додаткових доходів немає, весь свій час присвячує дітям та займається їхнім вихованням та навчанням, а відповідач станом на сьогоднішній день проходить службу в лавах Збройних Сил України та отримує регулярну заробітну плату, а відтак має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/3 від всіх видів його доходів. Просив суд позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позиції позивача, його представника, відповідача по даній справі

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином повідомлена.

Представник позивачки ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, про підтримання заявлених позовних вимог у повному обсязі,

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позову по двом вимогам у повному обсязі, не просив суд надавати строк на примирення зі позивачкою.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 травня 2025 року у даній справі відкрито провадження, призначено судове засідання по розгляду справи по суті на 03 червня 2025 року о 13 год 30 хв. 03 червня 2025 року ухвалено судове рішення по справі.

Установлені судом фактичні обставини справи

15 листопада 2013 року виконкомо Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області зареєстровано шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 10 (а.с.10).

У шлюбі позивачка від відповідача народила дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11,12).

Шлюбне життя сторін не склалося, між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, сторони припинили подружні відносини та на день вирішення даного спору проживають окремо один від одного.

Позивачка є особою працездатного віку, має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , взята на облік внутрішньо переміщеної особи та фактично проживає окремо від відповідача разом із малолітніми дітьми у АДРЕСА_2 (а.с.5-6,7,13).

Відповідач є особою працездатного віку, є зареєстрованим та проживає окремо від позивачки та спільних дітей в АДРЕСА_1 (а.с.17 зворотна сторона,23).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі:

а) по вимозі про розірвання шлюбу:

Частиною першою ст.110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з частиною третьою ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

б) по вимозі про стягнення аліментів:

Статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. До цього, суд ураховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення. 17 травня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Висновки суду по суті заявлених вимог:

а) по вимозі про розірвання шлюбу:

Із огляду на обопільне небажання позивача та відповідача вживати заходів на примирення один із одним, ураховуючи втрату між сторонами поваги та взаєморозуміння один до одного, наявності у кожного із них різних поглядів на сімейне життя та цінності, припинення сторонами спільного проживання однією сім`єю, то суд уважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, збереження сім`ї за таких обставин є неможливим, а тому шлюб укладений між сторонами, належить розірвати.

На думку суду, розірвання шлюбу між сторонами у даній справі є втручанням держави у сімейне життя сторін, проте воно ґрунтується на чітких, доступних та передбачуваних для них нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав обох сторін на припинення сварок та непорозумінь, можливу побудову інших сімей та реєстрацію інших шлюбів через припинення раніше зареєстрованого шлюбу і відповідає потребі у встановленні розумного балансу між вищевказаними інтересами сторін (така правова позиція суду випливає зі змісту п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

б) по вимозі про стягнення аліментів:

Приймаючи до уваги майнове становище сторін та їх обопільний обов`язок утримувати їх спільних дітей до їх повноліття, положення чинного законодавства, якими визначено мінімально необхідний розмір, який має забезпечувати достатній рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку, ураховуючи працездатний вік відповідача, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання двох малолітніх дітей у межах заявленої позовної вимоги, оскільки доказів у підтвердження фактів добровільного і позасудового надання достатньої матеріальної допомоги на утримання позивачем спільних двох дітей сторін відповідач суду не надав.

Із урахуванням вимог ст.182,183 СК України та відсутності істотних у сторін обставин, які б впливали б на визначення розміру аліментів, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в межах заявлених вимог аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх доходів відповідача, таким чином задовольнивши позов у повному обсязі.

На думку суду, стягнення аліментів з відповідача на користь позивача є втручанням держави у сімейне та приватне життя ОСОБА_2 , проте воно ґрунтується на чітких, доступних та передбачуваних для нього нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав двох дітей та відповідає нагальній потребі спільних дітей сторін на забезпечення їх належного утримання батьками. Також на думку суду, у даній справі при встановленні розумного балансу між майновим становищем батьків (в тому числі, його майнового стану платника аліментів-відповідача по справі) та інтересами дітей на належне утримання для їх повноцінного розвитку й виховання, суд надає перевагу інтересам останніх, оскільки відповідач є особою працездатного віку, є військовослужбовцем, тобто він є здатним сплачувати аліменти на утримання дочки та сина, які в силу свого віку та рівня розвитку не здатні самостійно себе утримувати (така правова позиція суду узгоджується та випливає зі змістом п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Із урахуванням вищенаведених мотивів та установлених фактів суд уважає визнання позову відповідачем таким, що ґрунтується на законі, не порушує прав сторін по справі та третіх осіб й відповідно до норми ч.4 ст.206 ЦПК України підлягає прийняттю судом із ухваленням рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрат по справі

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст.ст.141,142 ЦПК України, врахувавши факт визнання відповідачем позову до початку розгляду даної справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні нею позову за вимогою про розірвання шлюбу, та стягнути з відповідача на користь позивачки інші 50 відсотків сплачених при зверненні до суду судового збору, а за задоволеною вимогою про стягнення аліментів на малолітніх дітей стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1211 грн 20 коп. Докази наявності у відповвдача пільг зі сплати судового збору у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.21, 24,110,112,113 СК України, ст.2, 5, 10-13, 19, 76-82, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 15 листопада 2013 року виконкомом Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис № 10.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06 травня 2025 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на двох дітей у межах суми платежу за один місяць.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого нею 05 травня 2025 року за квитанцією № у розмірі 1211 грн 20 коп за вимогою про розірвання шлюбу, тобто в розмірі 605 грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605 грн 60 коп повернення судового збору за вимогою про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 грн 20 коп судового збору за вимогою про стягнення аліментів.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_2 ).

Повне рішення суду складено 03 червня 2025 року.

Суддя Д. В. Бутенко