Справа №705/3881/24
2/705/639/25 РІШЕННЯ
03 червня 2025 року м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування позову зазначено, що 25.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 439308. Договір укладений в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до індивідуальної частини договору № 439308 про надання фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу позику у сумі 7000 грн строком до 05.12.2018. ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору про надання фінансового кредиту № 439308 від 25.11.2018 та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7000 грн, а відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед кредитором.
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 439308 від 25.11.2018, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора стосовно відповідача.
Ухвалою судді від 18.09.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.
Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від сторін судом у встановлений строк не отримано.
Копія ухвали про відкриття провадження неодноразово направлялась за адресою відповідача.
Зазначений документ був повернутий оператором поштового зв`язку до суду 05.11.2024 з відміткою про закінчення терміну зберігання.
Після повторного направлення копії ухвали на адресу відповідача, вона повернулася до суду 31.03.2025 з відміткою про закінчення терміну зберігання.
Копія ухвали вчергове була направлена ОСОБА_1 , проте 24.04.2025 вона повернулася із відміткою на поштовому конверті, що адресат за вказаною адресою відсутній.
У зв?язку із зазначеним та відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається такою, що належним чином отримала копію ухвали судді про відкриття провадження у справі.
Станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Для правильного вирішення спору та захисту порушеного права позивача суд повинен також визначитися зі складом учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Позивач - це особа, для захисту суб`єктивних прав, свобод чи інтересів якої порушена цивільна справа.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.
Так, законодавець покладає на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
Позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорювання його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому належить вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане належить вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з позовом, відповідачем у якому зазначив ОСОБА_1 , зазначивши її РНОКПП НОМЕР_1 , з якої просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 439308 від 25.11.2018.
При цьому, позивачем в обґрунтування позовних вимог, в якості доказів надано: копію Індивідуальної частини договору № 439308 про надання фінансового кредиту від 25.11.2018, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та « ОСОБА_2 »; Картку обліку Договору (розрахунок заборгованості) на ім`я позичальника « ОСОБА_2 »; копію Реєстру прав вимоги від 14.03.2019, в якому одним із боржників також зазначено « ОСОБА_2 ».
Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в результаті зробленого запиту до Єдиного державного демографічного реєстру стосовно місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , судом була отримана відповідь, з якої вбачається, що за вказаними параметрами особу не знайдено.
Відповідно до наданої на запит суду виконавчим комітетом Уманської міської ради інформації згідно з даними Реєстру територіальної громади Державної міграційної служби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Тобто, з урахуванням зазначеного, судом встановлено розбіжність між особою відповідача, яка зазначена позивачем у позовній заяві, та особою, відносно якої позивачем надані докази щодо існування договірних та зобов`язальних правовідносин.
У постанові Верховного Суду від 9 січня 2023 року у справі № 402/586/17 зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна стверджувати тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача - належного відповідача.
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку зрозуміло, що за невиконання зобов`язань за кредитним договором № 439308 від 25.11.2018 повинна відповідати особа, яка його укладала та підписувала, а саме: ОСОБА_2 .
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017).
За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача.
З огляду на зазначене, пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, проте це не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Стосовно вимоги про поновлення строку позовної даності, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Тобто, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, що звернені позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності.
Оскільки у даній справі відсутні підстави для задоволення позовних вимог, дане питання судом не досліджується.
Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір та понесені витрати на правничу допомогу, та з урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, суд покладає понесені судові витрати на позивача.
Керуючись ст.ст. 19, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280-283 ЦПК України, суд
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»; 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, .

Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя О.І.Єщенко