Справа № 991/366/22
Провадження 4-с/991/1/25
У Х В А Л А

іменем України

21 травня 2025 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі

головуючого судді Михайленко В.В., суддів Мойсака С.М., Хамзіна Т.Р.,

за участю секретаря судового засідання Клочко Е.К.,

представника скаржника (боржника) Горгіладзе М.С.,

стягувача ОСОБА_1 ,

державного виконавця Цапенко С.М.,

розглянувши скаргу адвоката Горгіладзе М.С. на постанову від 08.04.2025 про відкриття виконавчого провадження у справі №991/366/22 та постанову про стягнення виконавчого збору від 08.04.2025,

ВСТАНОВИВ:

1.До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга представника скаржника (боржника) ОСОБА_2 адвоката Горгіладзе М.С. на постанову від 08.04.2025 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 22.12.2022 у справі №991/366/22 та на постанову від 08.04.2025 про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 02.05.2025 скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

1.1.Скарга мотивована тим, що Верховний Суд ухвалою від 23.12.2022 у справі № 991/366/22 зупинив дію рішення Вищого антикорупційного суду від 13.07.2022 до закінчення його перегляду в касаційному порядку. 16.10.2024 Верховний Суд постановою у вказаній справі поновив рішення від 13.07.2022. В електронний кабінет Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора доставлено цю постанову в електронному вигляді 29.10.2024.

24.04.2025 Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою подано до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про примусове виконання рішення Вищого антикорупційного суду від 13.07.2022 з посиланням на отримання постанови Верховного суду 21.03.2025.

1.2. Таким чином, на переконання представника, Спеціалізована антикорупційна прокуратура пропустила законодавчо встановлений строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

1.3. За таких обставин адвокат просив скасувати:

- постанову від 08.04.2025 головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 22.12.2022;

- постанову від 08.04.2025 головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні за виконавчим листом від 22.12.2022.

2.У судовому засіданні учасники висловили такі позиції:

2.1.Представник Горгіладзе М.С. підтримав подану скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що доводи прокурора не заслуговують на увагу, оскільки стягувач мав можливість отримати рішення за заявою у разі його неотримання з огляду на те, шо вказана постанова міститься у вільному доступі в ЄДРСР. За таких обставин стягувач протягом усього часу був обізнаний про прийняте рішення і не був позбавлений можливості звернутися до Верховного Суду для його отримання.

2.2.Державний виконавець Цапенко С.М. заперечила проти задоволення вказаної скарги. Зазначила, що за заявою стягувача відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження. Заява стягувача відповідає положенням Закону України «Про виконавче провадження», строки звернення з огляду на відмітку про отримання не порушені, тому державний виконавець діяв відповідно до законодавства.

2.3.Стягувач ОСОБА_1 заперечив проти задоволення скарги. Зазначив, що справа у Верховному Суді розглядалась у порядку письмового провадження, тому стягувач не мав можливості отримати рішення в день його оголошення. Звернув увагу, що постанова від 16.10.2024 направлена в електронний кабінет Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, тобто коли САП існувала вже на правах окремої юридичної особи. Жодних відомостей про отримання постанови в електронний кабінет САП або прокурора Демків О.О. (Мирко О.О.) немає. Зазначене може свідчити про неналежного адресата отримання вказаного рішення. Більше того, формат рішення, отриманого в електронному кабінеті, є неналежним, оскільки не містить обов`язкових реквізитів (підписів, штрих-коду), що позбавляє можливості звернутися із ним до державного виконавця. Таким чином, на переконання стягувача, жодних строків не порушено.

3.Розглянувши подану скаргу, заслухавши думку учасників судового засідання, Суд дійшов таких висновків.

3.1.Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів та осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За ст. 12 Закону виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

3.2. Рішенням Вищого антикорупційного суду від 13.07.2022 у справі №991/366/22 частково задоволено позовну заяву Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та визнано необґрунтованим активом квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 142,3 кв м. Вищий антикорупційний суд 22.12.2022 видав виконавчий лист у справі №991/366/22.

Ухвалою Верховного суду від 23.12.2022 зупинено дію рішення Вищого антикорупційного суду від 13.07.2022 до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Постановою Верховного суду від 16.10.2024 рішення Вищого антикорупційного суду від 13.07.2022 та постанову Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14.12.2022 залишено без змін та поновлено дію рішення від 13.07.2022. Таким чином, з 16.10.2024 виконавчий лист міг бути пред`явлений до примусового виконання судового рішення.

3.3. Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ст.447-1 ЦПК України).

3.4. Як вбачається із доданих матеріалів, 29.10.2024 о 23:54 постанова Верховного Суду від 16.10.2024 у справі №991/366/22 надіслана учаснику Державі в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора в його електронний кабінет. Водночас, постанова Верховного Суду від 16.10.2024 у справі №991/366/22, як і сама справа, відсутня в електронних кабінетах прокурора Демків О.О. (уповноваженого прокурора у справі) та Ларченко С. (представник САП в «Електронному суді»).

Верховний Суд листом від 17.03.2025 №628/0/208-25 надіслав на адресу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури належним чином завірену копію постанови Верховного Суду від 16.10.2024.

3.5. 24.03.2025 прокурор САП ОСОБА_1 звернувся до начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання рішення.

3.6. 08.04.2025 головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. розглянуто заяву про примусове виконання та відкрито виконавче провадження за виконавчим листом у справі №991/366/22 від 22.12.2022. Постановою від 08.04.2025 стягнуто виконавчий збір.

3.7. Відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

3.8. Відповідно до ч.5 ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Відповідно до п.43 розділу 2 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Електронного кабінету надсилаються документи у справі лише в разі наявності ідентифікаційних даних користувача (учасника справи), внесених до автоматизованої системи діловодства (АСДС).

3.9. Ураховуючи функціонал підсистеми «Електронний суд», ознайомлення із матеріалами справи, які містяться в електронному вигляді, у тому числі із прийнятими судовими рішеннями, здійснюється шляхом внесення відповідної інформації, а саме РНОКПП /ЄДРПОУ, до додаткових відомостей про учасника справи.

3.10. З повідомлення про доставлення електронного листа (постанови Верховного Суду від 16.10.2024) не вбачається, які саме ідентифікаційні дані внесені до картки АСДС стосовно учасника справи - Держави в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, оскільки відомості про цю юридичну особу відрізняються від ЄДРПОУ Спеціалізованої антикорупційної прокуратури як окремої юридичної особи.

3.11. За таких обставин Суд позбавлений можливості пересвідчитися, що днем вручення постанови Верховного Суду Спеціалізованою антикорупційною прокуратури для перебігу строку звернення із примусовим виконанням є саме 29.10.2024, оскільки не можна стверджувати, що направлення судового рішення відбулося в електронний кабінет САП. Так само, матеріали справи не містять відомостей про направлення постанови в електронний кабінет уповноваженого прокурора (Демків О.О.) або іншого прокурора САП.

3.12. Суд також відхиляє доводи представника щодо обізнаності стягувача про прийняте рішення, оскільки воно є у загальному відкритому доступі. Суд звертає увагу, що положення ЦПК України не визначають обов`язку учасників провадження здійснювати систематичний моніторинг відкритих реєстрів з метою отримання інформації про прийняте рішення. Таким чином, норми процесуального законодавства не пов`язують обізнаність особи про прийняте рішення із його опублікуванням в ЄДРСР, що буде суперечити ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

3.13. Ураховуючи викладене, Суд дійшов до висновку, що моментом отримання САП постанови Верховного Суду від 16.10.2024 слід вважати 17 березня 2025 року, тобто момент вручення належним чином завіреної копії судового рішення на адресу САП. Отже, звернення до Солом`янського відділу державної виконавчої служби в м. Києві із заявою про примусове виконання рішення відбулося в межах передбачених законом строків.

3.14. Стосовно розгляду скарги в частині оскарження представником постанови про стягнення виконавчого збору Суд зазначає таке.

3.14.1. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

3.14.2. Згідно з ч. 2 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

3.14.3. Отже, імперативною нормою закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані (Постанова Верховного Суду від 16.09.2019 у справі № 681/1637/18).

3.14.4. Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

4. З огляду на вказане, провадження за скаргою в частині оскарження постанови від 08.04.2025 про стягнення виконавчого збору підлягає закриттю. В іншій частині в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки стягувач не пропустив встановленого строку для звернення із заявою про примусове виконання рішення, а державний виконавець відкрив провадження відповідно до вимог закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 272, 259-260, 353, 450-451 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні скарги адвоката Горгіладзе М.С. на постанову від 08.04.2025 про відкриття виконавчого провадження у справі №991/366/22 відмовити.

2.Провадження у справі за скаргою на постанову від 08.04.2025 про стягнення виконавчого збору закрити.

3.Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду через Вищий антикорупційний суд.

4.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5.У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6.Ухвалу складено та підписано 21.05.2025.

Головуючий суддя Віра МИХАЙЛЕНКО

Судді: Сергій МОЙСАК

Тимур ХАМЗІН