ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4919/24 Номер провадження 22-ц/814/1287/25Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ), в інтересах якого діє представник - адвокат Городніщева Єлизавета Олегівна, на рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 27 липня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6905364 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого сума кредиту складає 25000,00 грн з датою повернення кредиту 13 липня 2024 року.

Вказував, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 25000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Відповідач умови договору не виконала, кредитні кошти не повернула.

Позивач зазначав, що 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором.

В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» суму заборгованості в розмірі 87187,50 грн, а також понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2024 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» суму заборгованості за договором № 6905364 від 27 липня 2023 року в розмірі 48382,50 грн, сплачений судовий збір в розмірі 1344,19 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 5549,00 грн, всього 55275,69 грн.

Позиції учасників справи

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2024 року у частині незадоволених вимог не погодився позивач та оскаржив його у відповідній частині в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу, в якій прохав суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному розмірі, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 87187,50 грн, яка складається з тіла кредиту 25000,00 грн, нарахованих процентів первісним кредитором 38805,00 грн, нарахованих процентів позивачем за 47 календарних днів 23382,50 грн, а також сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» сплачений судовий збір у розмірі 3633,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції у сумі 4000,00 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог не відповідає вимогам закону, є необґрунтованим (неповно встановлені обставини, які мають значення для розгляду справи, неправильно досліджено докази та надано оцінку), прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Позивач зауважує, що місцевий суд дійшов до помилкового висновку, що нараховані позивачем відсотки є непомірно високими по відношенню до отриманої відповідачем суми грошових коштів, оскільки відсотки нараховувалися відповідно до умов договору, узгодженого сторонами правочину.

Наголошено, що відсотки за користування кредитними коштами у загальній сумі 62187,50 грн складаються з: нарахованих первісним кредитором 38805,00 грн, нарахованих позивачем 23382,50 грн (з 27 травня 2024 року по 12 липня 2024 року), що здійснено у межах строку дії кредитного договору.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 прохала суд залишити без задоволення вимоги позивача за апеляційною скаргою, а в разі наявності правових підстав залишити судове рішення першої інстанції без змін.

Відповідач заперечує факт укладення нею будь-яких правочинів як з первісним кредитором - ТОВ «Авентус Україна», так і з позивачем - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», а тому вважає, що у неї відсутні будь-які зобов`язання і будь-яка заборгованість за вказаним у позові кредитним договором.

У зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження існування заборгованості у розмірі 87187,50 грн, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не підлягають задоволенню.

На думку відповідача, витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн є очевидно завищеними, неправильними та об`єктивно не можуть бути стягнуті з відповідача.

ОСОБА_1 зауважує, що зареєстроване місце її проживання: АДРЕСА_1 , а тому Київським районним судом м. Полтави відбувся розгляд даної справи з процесуальним порушенням підсудності.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 87187,50 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалам справи, що 27 липня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6905364 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого сума кредиту складає 25000,00 грн, строком дії 352 дні (до 13 липня 2024 року).

Встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 25000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 18 вересня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 27 липня 2023 року здійснено переказ коштів на суму 25000,00 грн.

Факт отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 25000,00 грн та подальше розпорядження такими коштами підтверджено дослідженою місцевим судом випискою по рахунку за період 27 липня 2023 року.

27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 27.05/2024-Ф, згідно з умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, що підтверджено даними реєстру боржників.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №6905364 від 27 липня 2023 року вбачається, що заборгованість по тілу кредиту становить 25000,00 грн, крім того, нарахованих процентів первісним кредитором 38805,00 грн за період з 27 липня 2023 року по 26 травня 2024 року, нарахованих процентів позивачем за 47 календарних днів 23382,50 грн за період з 27 травня 2024 року по 12 липня 2024 року.

Згідно рішення №251124/1 від 25 листопада 2024 року єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було вирішено змінити найменування товариства на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Позиція суду апеляційної інстанції

Щодо умов кредитного договору та стягнення відсотків за користування кредитними коштами

Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, за змістом статті 1054 ЦК України кредитний договір є оплатним. Відповідно до частини першої статті 1048, частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Умовами укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 договору №6905364 про надання споживчого кредиту від 27 липня 2023 року було передбачено надання ОСОБА_1 кредиту в сумі 25000,00 грн, строком на 352 дні, зі сплатою процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 1,99 % в день, зниженою процентною ставкою 0,995 % в день.

Пунктом 1.5.1 договору передбачено стандартну проценту ставку в розмірі 1,99 %, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4. цього договору.

Пунктом 1.5.2. договору визначено, що знижена процентна ставка 0,995 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 12 серпня 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання ним права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Відтак, при укладенні договору сторонами було визначено строк кредитування, сплату процентів за користування кредитом та їх розмір.

Відповідно до пункту 9.8 договору, підписуючи цей договір, споживач підтвердив, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в частинах першій-другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Підписуючи договір за допомогою одноразового ідентифікатора, позичальник погодився на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно його невідповідності умов договору без достатніх на це доказів.

Визначені сторонами договору умови є обов`язковим до врахування.

Відповідач ОСОБА_1 частково виконувала свої зобов`язання, що вказує на те, що вона фактично прийняла обумовлені у договорі умови кредитування. В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 оспорювала положення договору щодо розміру та порядку сплати процентів за користування кредитом, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за процентами з посиланням на необґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, що відповідає укладеному кредитному договору.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» було здійснено нарахування відсотків у розмірі 38805,00 грн за користування кредитом за період з 27 липня 2023 року до 26 травня 2024 року.

27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 27.05/2024-Ф, згідно з умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, що підтверджено даними реєстру боржників.

Крім того, пунктом 1.1. договору факторингу передбачено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Вказані вище умови договору факторингу відповідають нормам цивільного права, зокрема статті 514 ЦК України, якою передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на положення статті 1048 ЦК України, якою передбачено право позикодавця на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, - позивач, отримавши на підставі укладеного договору факторингу право грошової вимоги за спірним кредитним договором, з урахуванням строку дії вказаного договору, правомірно здійснив нарахування відсотків за користування кредитним коштами до закінчення строку його дії за період з 27 травня 2024 року до 12 липня 2024 року у розмірі 23382,50 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем надані позивачем розрахунки не були спростовані, власних розрахунків до суду ані першої інстанції, ані апеляційної інстанції не було подано.

Отже, колегія суддів вважає, що на підставі наданих сторонами справи доказів, з урахуванням норм матеріального права, а також умов укладеного сторонами правочину, вимоги поданої позовної заяви підлягають задоволенню.

Щодо інших доводів

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки відповідач не скористалася наданим їй правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, то викладені у рішенні Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2024 року висновки, зокрема щодо укладення кредитного договору та територіальної підсудності розгляду справи, з огляду на їх не оскарження, не є предметом апеляційного перегляду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

За положеннями частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки місцевим судом необґрунтовано відмовлено у стягненні з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитними коштами у повному обсязі, то апеляційна скарга ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ), в інтересах якого діє представник - адвокат Городніщева Є.О., підлягає частковому задоволенню, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2024 року зміні, шляхом задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ) суму заборгованості за договором № 6905364 від 27 липня 2023 року в розмірі 87187,50 грн (замість стягнутих 48382,50 грн).

Щодо судових витрат

Щодо витрат на професійну правничу допомогу

Оскільки суд апеляційної інстанції змінює оскаржуване судове рішення, у результаті чого позовні вимоги задоволенню підлягають на 100 %, то відповідно витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем під час розгляду справи місцевим судом, слід пропорційна до задоволених позовних вимог стягнути з відповідача, тому рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2024 року у частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу також підлягає зміні, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ) витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн (замість стягнутих 5549,00 грн).

Крім того, у поданій апеляційній скарзі представник позивача прохала суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ) судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 4000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача долучила до поданої апеляційної скарги наступні докази: ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у Полтавському апеляційному суді адвокатом Городніщевою Є.О. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 28/03-2024 від 28 березня 2024 року; договір №28/03-2024 про надання правничої допомоги від 28 березня 2024 року, який укладено між адвокатом Городніщевою Є.О. та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ); додаткову угоду № 1 до договору №28/03-2024 про надання правової допомоги від 28 березня 2024 року, що датована 10 грудня 2024 року; звіт №103 про надання правничої (правової) допомоги згідно договору №28/03-2024 від 28 березня 2024 року, датованого 19 грудня 2024 року та який містить перелік наданих послуг, час їх виконання та вартість: збір та аналіз доказів і документів для подання апеляційної скарги 2 год., 1000,00 грн, складення апеляційної скарги 5 год., 2500,00 грн, направлення відповідачу та подання до суду апеляційної скарги 1 год., 500,00 грн; рахунок на оплату №103-28/03-2024 від 19 грудня 2024 року на суму 4000,00 грн, а також платіжна інструкція №4324 від 20 грудня 2024 року про його оплату.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

З матеріалів справи вбачається, що отримавши в електронному кабінеті системи ЄСІТС подану представником позивача апеляційну скаргу, відповідач будь-яких заперечень щодо заявлених у ньому вимог про відшкодування судових витрат до суду апеляційної інстанції не подав.

Крім того, частиною третьою статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З огляду на предмет спору, з урахуванням ціни позову, а також фактичне задоволення вимог апеляційної скарги (на 100 %), перелік наданих адвокатом послуг позивачу, колегія суддів вважає, що стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ) підлягають витрати на професійну правничу допомогу, що понесені під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, у розмірі 4000,00 грн.

Щодо судового збору

За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга фактично підлягає задоволенню, то, враховуючи відсоток задоволених позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ) підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 2422,40 грн (замість стягнутих 1344,19 грн), а також понесені витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3633,60 грн.

З огляду на вищевикладене, рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2024 року у розмірі визначеної загальної суми стягнення підлягає зміні, вказавши, що всього підлягає стягненню 99609,90 грн (замість стягнутих 55275,69 грн).

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ), в інтересах якого діє представник - адвокат Городніщева Єлизавета Олегівна задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2024 року змінити, шляхом задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ) суму заборгованості за договором № 6905364 від 27 липня 2023 року в розмірі 87187,50 грн (замість стягнутих 48382,50 грн), сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн (замість стягнутих 1344,19 грн), витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн (замість стягнутих 5549,00 грн), всього 99609,90 грн (замість стягнутих 55275,69 грн).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ) судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ) витрати на професійну правничу допомогу, що понесені під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, у розмірі 4000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 травня 2025 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко