Справа № 747/256/25
Провадження № 2/747/143/25
РІШЕННЯ

іменем України

27.05.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Тіщенко Л.В. за участю секретаря Зірки В.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 17.01.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 94994. Підписавши цей кредитний договір позичальник засвідчила, що до укладення договору отримала та ознайомилась, зокрема, з індивідуальною частиною договору про споживчий кредит, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною Договору, Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Кредитодавця, а також іншою інформацією, необхідною для прийняття свідомого рішення про укладення договору. Відповідно до умов кредитного договору типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника окремими траншами. Перший транш в сумі 16 471, 00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок позичальника та шляхом погашення заборгованості позичальника. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховується за ставкою 240, 0 % річних. Загальний строк кредитування за цим договором складає 168 днів. Своїм підписом позичальник підтвердила, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини договору та графіку платежів за першим траншем отримала особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 28.01.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 28010225, відповідно до умов якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 94994. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у звязку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 94994 від 17.01.2022, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 16 353, 90 грн, з яких 14 710, 35 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 1642, 55 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1, 00 грн заборгованість за комісіями. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 29 квітня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 27 травня 2025 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України справу розглядати з повідомленням сторін, про що учасники справи повідомлені належним чином.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, матеріали справи містять розписку про вручення відповідачу судового виклику. Будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило, відзив на позов не поданий. Тому розгляд справи проводиться на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено, що 17.01.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 94994. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника окремими траншами. Перший транш в сумі 16 471, 00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок позичальника та шляхом погашення заборгованості позичальника. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховується за ставкою 240, 0 % річних. Загальний строк кредитування за цим договором складає 168 днів. (а.с.28-31) До матеріалів справи також доданий графік платежів та паспорт споживчого кредиту, які підписані позичальником ОСОБА_1 (а.с.39, 42-43). Також до матеріалів справи додані правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КРЕДІПЛЮС» (а.с. 45-57). Згідно платіжного доручення від 17.01.2022 року ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» перерахувало на картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» 14 000, 35 грн, призначення платежу надання фінансового кредиту за дог. № 94994 від 17.01.2022 (а.с.64) 28 січня 2025 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» (Фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28012025, у відповідності до умов якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму Фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за Укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги (а.с.14-22). Згідно платіжної інструкції № від 28.01.2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» було перераховано 2047654, 81 грн. Призначення платежу оплата згідно договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025 (а.с.23) Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору Факторингу № 28010225 від 28 січня 2025 року, згідно з вимогами п.8.4 Договору факторингу № 290102025 від 28 січня 2025 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників для друку, складений за формою згідно із Додатком № 1 до Договору (а.с. 25). Відповідно до Реєстру боржників до Договору Факторингу №28012025 від 28 січня 2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 16 353, 90 грн (а.с.26-27) Згідно розрахунку заборгованості борг відповідачки ОСОБА_1 перед позивачем складає 16 353, 90 грн, з яких 14 710, 35 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 1642, 55 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1, 00 грн заборгованість за комісіями (а.с.11-11зв) .

При вирішенні справи судом застосовуються наступні норми права.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведена наявність грошового зобов`язання відповідача перед позивачем, яке нею не виконується, та за невиконання якого настає цивільно-правова відповідальність, передбачена наведеними законодавчими нормами. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» кредитний договір, який був підписаний відповідачкою. Т аким чином, у суду не має сумніву, що саме ОСОБА_1 отримала позику, взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорах строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернула. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 16 353, 90 грн.

Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції від 28.04.2025 року (а.с. 1) позивачем було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору. Оскільки позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 9000 грн, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановлено, що 02 липня 2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було укладено договір № 02-07/2024 про надання правничої допомоги (а. с. 36-37). Згідно витягу з акту № 7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року сторони за договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 січня 2024 року, ТОВ «Факторинг Партнерс», в особі директора Сердійчук Я.Я., та Адвокатське об`єднання АО «Лігал Ассістанс», погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариства у відповідності до Заявок на надання юридичної допомоги за наступним списком: надання усної консультації з вивченням документів 3000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 6000 грн. (а. с. 41). Відповідачкою не спростована пред`явлена позивачем до стягнення сума судових витрат. Тому, враховуючи складність справи, обсяг і складність виконаної роботи, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є співмірними, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354 - 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором № 94994 від 17.01.20232 у розмірі 16 353 (шістнадцять тисяч триста п`ятдесят три ) грн 90 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Факторинг Партнерс» понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Факторинг Партнерс» понесені витрати на правову допомогу в сумі 9000 (дев`ять тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальності «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Л.В.Тіщенко