Провадження №2/359/72/2025
Справа №359/5662/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Кулик Т.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просила зобов`язати відповідачів усунути перешкоду в користуванні земельною ділянкою шляхом переносу та встановлення частини огорожі по межі земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0121, належної позивачу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки площею 0,1666 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:015:0121. В 2004 році позивачем було замовлено та виготовлено технічну документацію про передачу у власність вказаної земельної ділянки, яка була затверджена рішенням Процівської сільської ради 07 грудня 2004 року за №203. При виготовленні технічної документації позивачем були погоджені межі із суміжними землевласниками, в тому числі і з ОСОБА_6 , власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 . 18 травня 2007 року позивач отримала Державний акт ЯГ №207673 про право власності на землю з присвоєнням кадастрового номера :01:015:0121. 28 жовтня 2015 року ПП «Рінар Бориспіль» було виготовлено технічну документацію щодо відновлення меж фактичного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:015:0121 без зміни її конфігурації та площі. Відповідачі є власниками земельної ділянки загальною площею 0,302 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 . Земельна ділянка була передана у власність матері відповідачів ОСОБА_6 , рішенням Процівської сільської ради від 05 серпня 1997 року №49/03, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Вказаний Державний акт був виготовлений без визначення чітких меж земельної ділянки на місцевості та без внесення координат земельної ділянки до кадастрової системи. В 2015 році, відповідачі на спільній межі земельних ділянок частково встановили огорожу, яка складається з бетонної основи та металопрофілю. В квітні 2021 року відповідачі завершили встановлення огорожі між земельними ділянками, при цьому, частина огорожі відповідачами була встановлена за спільною межею на земельній ділянці позивача, що підтверджено схемою перетину земельних ділянок, виготовленою внаслідок проведеного обстеження інженером-землевпорядником ОСОБА_7 . Накладання встановленої відповідачами огорожі на земельну ділянку позивача складає 0,0019 га. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду для захистом своїх порушених прав та інтересів.

Представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокат Семенюк К.В. подав відзив на позовну заяву, у якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що у третьому абзаці на першій сторінці Позивач зазначає, що: «При виготовленні технічної документації Позивачем були погоджені межі із суміжними землевласниками, в тому числі і з ОСОБА_6 , власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 ». Насправді вказане твердження не відповідає дійсності. Всупереч діючому на той час законодавству, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:015:0121 в натурі (на місцевості) здійснювалося за відсутності ОСОБА_6 (власника суміжної земельної ділянки, яку в подальшому успадкували Відповідачі по справі), яка жодним чином не повідомлялися про проведення вказаних вище землевпорядних робіт - тобто, не було погоджено межі земельної ділянки з суміжним землекористувачем ОСОБА_6 при складанні технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) при виділенні земельної ділянки Позивачці ( ОСОБА_3 ) у власність. У п`ятому абзаці на першій сторінці Позивач зазначає, що: «28 жовтня 2015 року ПП «Рінар Бориспіль» було виготовлено технічну документацію щодо відновлення меж фактичного користування земельною ділянкою кадастровий :01:015:0121 без зміни її конфігурації та площі, що підтверджується витягом 3 Держгеокадастру». Насправді вказане твердження не відповідає дійсності. Конфігурація земельної ділянки з кадастровим номером :01:015:0121, яка належить Позивачу змінилася. Станом на час виготовлення документації із землеустрою на підставі якої був отриманий державний акт серії ЯГ №207673, зареєстрованого 18 травня 2007 року земельна ділянка Позивача і відповідно до вказаного державного акту і відповідно до документації із землеустрою була іншої конфігурації, а саме вужча та довша (що підтверджується фотографією зворотної сторони державного акту на право власності на земельну ділянку, яка була зроблена Відповідачкою ОСОБА_4 ). Вказане фото було зроблено коли Позивачка та Відповідачка зустрічалися перед встановленням паркану (відносини між ними були нормальні). В подальшому, у 2015 році Позивачка звернулася до землевпорядної організації приватного підприємства «Рінар-Бориспіль», для виготовлення нової технічної документації. Вказаної (нової) документації із землеустрою у Відповідачів немає, але вказаний висновок про зміну конфігурації та координат земельної ділянки, яка належить Позивачці з кадастровим номером :01:015:0121, була зроблена на підставі даних публічної кадастрової карти України. В публічній кадастровій карті України чітко видно, що було «відрізано» верхню частину вказаної земельної ділянки (тобто вона стала менша за довжиною) та трошечки ширша. Завдяки вказаним маніпуляціям конфігурація ділянки змінилася, та почала накладатися на земельні ділянки Відповідачів, але не змінилася її площа.

Ухвалою судді від 03 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

21 жовтня 2022 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду провадження у даній цивільній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Процівської сільської ради Бориспільського району, третя особа ГУ Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним рішення, державного акту та витребування земельної ділянки №359/4224/19, що перебуває на розгляді у Бориспільському міськрайонному суді Київської області.

01 липня 2024 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду поновлено провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив, послався на їх необґрунтованість та безпідставність. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 07 грудня 2007 року рішенням Процівської сільської ради №203, затверджено матеріали технічної документації та передано у приватну власність для будівництва та обслуговування будинків та ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,167 га ОСОБА_3 (а.с.7-8).

З витягу з державного земельного кадастру №НВ-015 від 02.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 на підставі державного акту від 18.05.2007 року серії ЯГ №207673 володіє земельною ділянкою з кадастровим номером :01:015:0121, площею 0,1666 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.9-11).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками по часток земельної ділянки площею 0,302 гектари в межах згідно з планом, розташованої в селі Проців, Бориспільського району, Київської області, землю передано для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, належної померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії П-КВ № 003757, виданого Процівської сільською радою, Бориспільського району, Київської області, 29 січня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1994. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 15.12.2012 року, виданих Державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори Черненко Н.Б. та зареєстровано в реєстрі №183 (а.с.58,59).

26 вересня 2017 року листом №Ш-27911/0-15767/6-17 ОСОБА_5 повідомлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, розглянуто звернення стосовно інформації на яких підставах земельна ділянка, що належить гр. ОСОБА_3 відповідно до державного акту серії ЯГ №207673 зареєстрованого 18.05.2017 року, була внесена до Національної кадастрової системи державного земельного кадастру із суттєвою зміною конфігурації. За результатами розгляду повідомило, що здійснити перевірку відповідності каталогу координат та конфігурації земельної ділянки в Національній кадастровій системі до державного акту немає можливості, оскільки у місцевому фонді документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:015:0121, яка відповідно до відомостей Національної кадастрової системи належить гр. ОСОБА_3 на підставі державного акту від 18.05.2007 ЯГ №207673 відсутній другий примірник державного акту та відсутня, документація із землеустрою на вищезазначену земельну ділянку (а.с.56).

Із схеми перетину земельних ділянок в АДРЕСА_3 складену ОСОБА_7 вбачається, що земельні ділянка ОСОБА_3 накладається на сусідню земельні ділянку. Площа накладання 0,0019 га (а.с.13,14).

Надаючи оцінку доводами позивача про те, що відповідач самовільно зайняла частину її земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно вимог частин 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частини 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України встановлюють, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

31 січня 2024 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області у задоволенні позову ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (правонаступника Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки для будівництва і обслуговувані житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1666 га за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :01:015:0121) із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на земельну ділянку для будівництва і обслуговувані житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1666 га за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :01:015:0121) відмовлено повністю.

Рішення суду набрало законної сили 12 березня 2024 року.

З вказаного рішення слідує, що судом призначалась земельно-технічна експертиза та на вирішення експертів ставилось питання «чи є порушення меж (або накладання) земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 з кадастровим номером :01:015:0121, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,- та земельних ділянок позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що належали померлій ОСОБА_6 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №003775, виданого Процівською сільською радою Бориспільського району Київської області 29 січня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1994, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 »

Також з вказаного рішення вбачається, що відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 27.02.2023 №26995/22-41 зазначено про те, що оскільки на дослідження не надана технічна документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:015:0121 та первинна документація із землеустрою на підставі якої виготовлявся державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №003757 гр. ОСОБА_6 від 29.01.2001 року, надати відповідь стосовно порушень (або накладення) земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 з кадастровим номером :01:015:0121, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та земельних ділянок позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що належали померлій ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №003775, виданого Процівською сільською радою Бориспільського району Київської області 29 січня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1994, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , - відповідно до документації із землеустрою на ці земельні ділянки не вбачається можливим.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Належним доказом, який би підтвердив чи спростував накладення ділянок, може бути лише висновок земельно-технічної експертизи, після якого суд вирішує наявність чи відсутність порушених речових прав

Враховуючи викладене вище позивачем та його представником не надано доказів того, що належна відповідачам земельна ділянка в будь-який площі накладаються на земельну ділянку позивача. При цьому враховуючи висновок експерта у справі №359/4224/19, суд вважає схему перетину земельних ділянок АДРЕСА_3 не недопустимим доказом по даній справі.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки позивач будь-якими належними та допустимими доказами не довів суду факту порушення своїх земельних прав з боку відповідачів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст.5,10-13,77-81,141,258, 259, 263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено 22.05.2025 року.

Суддя С.С. Чирка