справа № 362/8410/24
провадження № 2-др/362/7/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

23 травня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поповича О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кострубіцької Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву представника позивача адвоката Харченка Сергія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди.

Суд установив:

Рішенням від 01 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток у розмірі 762 046,32 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., всього 772 046,32 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на залучення експерта в розмірі 8 000,00 грн. і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн., всього в сумі 23 000,00 грн.

07 травня 2025 року представник позивача адвокат Харченко Сергій Вікторович подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 10932,66 грн. додаткових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 96205,00 грн.

У судове засідання з розгляду питання щодо ухвалення додаткового судового рішення сторони не прибули, про розгляд заяви повідомлені належним чином.

За правилами частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат (постанова Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі №161/7163/20).

Тобто для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постановах від 05 квітня 2023 року у справі № 202/2163/21, від 16 травня 2023 року у справі № 146/1089/20, виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду; по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Дотримання стороною викладеного вище порядку, передбаченого нормами процесуального законодавства, необхідне для інформування іншої сторони про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які можуть бути покладені на неї судом за наслідками розгляду справи, що може вплинути на стратегією захисту прав та інтересів такої сторони під час розгляду справи, що враховується судом під час визначення розміру судових витрат, що заявлені до відшкодування.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 28.04.2023 року у справі №924/427/22.

Тоді як згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18, неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Суд установив, що позивачем під час звернення до суду, а також протягом усього часу розгляду справи у суді ставилось питання про стягнення правничої допомоги у розмірі 27 000,00 грн., оцінку розміру якої судом надано під час ухвалення рішення у даній справі.

Натомість, у поданій заяві від 07 травня 2025 року представник позивача просить суду стягнути з відповідача додаткові 96 205,00 грн. (оплата за участь в судових засіданнях та винагорода за результатами розгляду справи в розмірі 10% від задоволених вимог).

Суд зазначає, що передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Враховуючи викладене, а також те, що ані позивач, ані її представник не скористалися правом і не заявили до закінчення судових дебатів у справі про необхідність вирішення питання компенсації судових витрат, суд вбачає наявність підстав для залишення такої заяви без розгляду в частині стягнення додаткових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 96 205,00 грн.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача у частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 10932,66 грн., оскільки таке питання дійсно не було вирішено судом під час ухвалення рішення.

Тоді як у частині стягнення додаткових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 96 205,00 грн. така заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити частково заяву представника позивача адвоката Харченка Сергія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на сплату судового збору у розмірі 10932 (десять тисяч дев`ятсот тридцять дві) гривні 66 копійок.

3. Залишити без розгляду заяву представника позивача адвоката Харченка Сергія Вікторовича в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Повне судове рішення складено 23 травня 2025 року.

Суддя О.В. Попович