Справа № 461/6248/24 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О. Р.
Провадження № 22-ц/811/4037/24 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Підлужного В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 жовтня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

у липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 478029-КС-003 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», через телекомунікаційну систему одноразовим ідентифікаторомUA-6102. За умовами кредитного договору № 478029-КС-003 від 02 грудня 2023 року кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти у розмірі 75000 грн. на засадах строковості, поворотності платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Зазначає, що кредитний договір № 478029-КС-003 від 02 грудня 2023 року є дійсним, оскільки підписаний позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір (оферти), відтак сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Нарахування комісії за надання кредиту передбачено умовами договору, а суму нарахувань по комісії включено до графіку платежів за кредитом. До загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії та інших обов`язкових платежів. Сплативши частково заборгованість за умовами кредитного договору, відповідач вчинив в такий спосіб конклюдентні дії щодо визнання умов договору. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору № 478029-КС-003 від 02 грудня 2023 року у боржника наявна заборгованість в розмірі 161 196.50 грн., з яких 44 126.66 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 109 202.44 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, а 7 867.40 грн. - заборгованість за простроченими платежами за комісією.

З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» кредитну заборгованість за договором № 478029-КС-003 від 02 грудня 2023 року в розмірі 161 196.50 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01 жовтня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором у розмірі 161 196 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2,в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 22 серпня 2024 року у справі № 914/1947/24 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів зупиняється виконання боржником грошових зобов`язань, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. З моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства. Розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство в межах цієї справи. Задоволення судом позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» в межах даної справи суперечить вищезазначеним нормам законодавства. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та відповідачкою фактично було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав ОСОБА_1 грошові кошти, однак відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором виконала не у повному обсязі, чим грубо порушила умови договору, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 161 196 грн. 50 коп.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 478029-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

02.12.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 478029-КС-003 про надання кредиту.

02.12.2023 року відповідачка прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 478029-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

У зв`язку з прийняттям відповідачкою (акцепту) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 478029-КС-003 про надання кредиту позивачем було направлено відповідачці через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6102, на номер телефону НОМЕР_1 , який відповідачкою було введено/відправлено позивачу.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що 02.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 478029-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 договору кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 75 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами кредитного договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.15012667 % за кожен день користування кредитом.

Згідно з пунктом 2 кредитного договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів.

Пунктом 3 кредитного договору передбачений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав в повному обсязі та надав відповідачці грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про видачу коштів (платіжним дорученням).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 478029-КС-003, на виконання умов договору ОСОБА_1 здійснила часткову оплату за договором на загальну суму 52 336,72 грн.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором № 478029-КС-003 про надання кредиту, суд виходив з того, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 22.07.2024 року становить 161 196,50 грн., і складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 44 126,66 грн., суми прострочених платежів по процентах - 109 202, 44 грн. та суми прострочених за комісією - 7 867,40 грн., що підтверджується долученим позивачем розрахунком заборгованості.

Разом з тим, як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою господарського суду Львівської області від 22 серпня 2024 року у справі №914/1947/24 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ). Введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) арбітражного керуючого Пузирного Тараса Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1816 від 22.06.2017, адреса: АДРЕСА_2 . Оприлюднено на офіційному веб-сайті оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 26 липня 2024 року, до відкриття справи про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 .

Рішення Галицького районного суду м. Львова ухвалено 01 жовтня 2024 року.

Також матеріалами справи встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 20 лютого 2025 року у справі №914/1947/24 затверджено план реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), схвалений та погоджений протоколом зборів кредиторів від 19 лютого 2025 року.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України з питань банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1. ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 року у справі № 918/335/17, від 15.06.2021 року у справі №916/585/18 (916/1051/20), постанови Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 року у справі № 910/1116/18, від 12.01.2021 року у справі № 334/5073/19, від 23.09.2021 року у справі № 904/4455/19).

Отже, розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Враховуючи особливості розгляду справ про банкрутство (неплатоспроможність), вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором мали розглядатися в межах справи № 914/1947/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , у передбачений Кодексом України з процедур банкрутства спосіб.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 377 ЦПК України встановлено, що порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 564/1770/13-ц дійшла висновку, що за наявності порушеної господарським судом справи про банкрутство відповідача цивільна справа за позовом такого позивача не може бути порушена, а у випадку її порушення підлягає закриттю, якщо при розгляді цивільної справи з`ясується, що стосовно відповідача у справі порушено провадження про його банкрутство господарським судом. Провадження у цивільній справі підлягає закриттю за пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 жовтня 2024 року ухвалено з порушення норм процесуального права, що відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України є підставою для його скасування із закриттям провадження у справі.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 жовтня 2024 року слід скасувати, а провадження у справі - закрити.

На виконання вимог частини четвертої статті 377 ЦПК України позивачу слід роз`яснити, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарських судів, а також його право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією протягом десяти днів з дня отримання постанови

Керуючись ст.ст. 255, 256, 367, ст. 368, п. 4 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 377, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 жовтня 2024 року- скасувати.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Роз`яснити право на звернення до Львівського апеляційного суду із заявою про направлення справи до Господарського суду Львівської області протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 29.05.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк