Справа № 393/126/25
пров. 2/393/107/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участі секретаря судових засідань Гладир К.С.,

учасники справи:

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС»,

відповідач ОСОБА_1 ,

представники учасників справи:

представник позивача за довіреністю Романенко М.Е.,

представник відповідача - адвокат Заболотній П.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду с-ща Кам`янець цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») звернувся до суду з даною позовною заявою вказуючи, що 03.05.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі - ПАТ «Банк Михайлівський») та ОСОБА_1 укладено угоду №200520543 щодо кредитування, далі - кредитний договір, відповідно до умов якого (повернення, платності, строковості) банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 15 850,00 грн, з встановленим строком користування з 03.05.2016 року по 03.05.2021 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором відповідача. ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 17.01.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 35 970,62 грн, з яких: 11 899,30 грн - заборгованість за кредитом; 24071,32 грн - заборгованість за відсотками. Також позивачем нараховано суму збитків з урахуванням 3 % річних у розмірі - 3 240, 31 грн. та суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань, що становлять 16 929, 95 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить поновити строк позовної давності, позов задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 56 140, 88 грн та судові витрати.

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Стороною відповідача 18.03.2025р. подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити позивачу в поновленні строку позовної давності для подання позову до відповідача, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови в позові. Мотивував це тим, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведенеми, оскільки відповідач кредитні зобов`язання за кредитним договором укладеним з ПАТ «Банк Михайлівський» №200520543 від 03.05.2016р. виконав відповідно до умов договору, про що свідчать відповідні квитанції №193М36086 від 08.11.2016р. на суму 5411,00 грн та №0.0.675135993.1 від 22.12.2016р. на суму 10199,00 грн, призначення платежу: «погашення заборгованості згідно кредитного договору №200520543» та сплатив кредит в повному обсязі. Щодо строків позовної давності, які позивач просить поновити для подання позову про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, то самі по собі введення обмежень пов`язаних з карантином та військовим станом не являються істотними та непереборними труднощами для звернення до суду з позовом. Позивач не надав суду належні та допустимі докази того, що у нього існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для звернення з позовом до суду у строк, передбачений ч.1 ст. 257 ЦК України. Крім того, позивачем не надано розрахунку суми боргу в розмірі 35 970,62 грн, так як сума боргу зазначена 11 899,30 грн, то яким чином нараховані відсотки та збільшено суму до 35 970,62 грн невідомо. Відповідач не повідомлявся ні про банкрутство ПАТ «Банк Михайлівський», ні про наявність договорів факторингу і тому під час сплати кредитних коштів перераховував їх відповідно до наданих йому реквізитів. Також представник відповідача вказує на пропуск позивачем строку позовної давності за вказаними вимогами. У зв`язку із вказаним у задоволенні позову просив відмовити.

Представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду не подавав відповідь на відзив на позовну заяву. В позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача просить провести заочний розгляд справи.

Представник відповідача - адвокат Заболотній П.Л. та відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в заяві, яку представник відповідача надав до суду 10.04.2025р. просив справу розглянути без їхньої участі та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін.

Дослідивши матеріали справи, письмові заяви сторін, письмові докази, суд прийшов до наступного.

Так, судом встановлено, що факт укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 підтверджується наданими представником позивача копіями письмових доказів, а зокрема: заяви (оферти) №200520543 від 03.05.2016 року, анкети №2758817 від 03.05.2016 року, довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 03.05.2016 року, договору добровільного страхування життя від 03.05.2016р., анкетних даних, зі згодою на обробку персональних даних, розпискою про отримання платіжної картки та/або пін-коду від 03.05.2016р., реквізитами для зарахування заробітної плати, соціальних та інших виплат від 03.05.2016, тарифами на продукт «Прибуткова картка+Кредитна/Зарплатна» від 03.05.2016р., в яких містяться підписи відповідача по справі (а.с. 36-41 на звороті).

Відповідно до кредитного договору банк надав позичальнику кредитний ліміт в розмірі 15 850,00 грн, з встановленням строку користування з 03.05.2016 року по 03.05.2021 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, відповідач був ознайомлений з тарифами по продукту та з умовами кредитування, що підтверджується його підписом у Довідці про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Прибуткова картка + кредитка (не іменна) / Зарплатна»

Крім того, згідно умов договору, Банк вказав, що надає Позичальнику у користування кредитні кошти шляхом встановлення максимального кредитного ліміту у розмірі 50000 грн 00 коп., з встановленим строком користування 12 місяців, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений у договорі строк, сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Процентна ставка за користування кредитом становить 58,8% річних і нараховується на залишок заборгованості по кредиту.

Згідно копій видаткової накладної та товарного чеку №6304337 від 03.05.2016р. відповідач придбав у ТОВ «ДІЄСА» комп`ютерну техніку з додатковим її налаштуванням та відповідно до копії квитанції від 03.05.2016р. сплатив за неї суму в розмірі - 12699,30 грн, з яких: сплатив кредитними коштами на суму - 11899,30 грн та 800 грн було сплачено готівкою (а.с. 42-43).

З відзиву на позовну заяву вбачається, що вказані обставини стороною відповідача не заперечується та стверджується, що відповідачем використано кредитні кошти на суму 11899,30 грн.

19.05.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір факторингу №1905, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» перейшли права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і який укладений з ОСОБА_1

20.05.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» перейшли права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і який укладений з ОСОБА_1 .

На підтвердження сплати заборгованості за кредитним договором №200520543 від 03.05.2016 відповідачем надано відповідні квитанції №193М36086 від 08.11.2016р. на суму 5411,00 грн та №0.0.675135993.1 від 22.12.2016р. на суму 10199,00 грн, призначення платежу: «погашення заборгованості згідно кредитного договору № 200520543», які відповідач перераховував відповідно до наданих йому банком реквізитів, оскільки не повідомлявся ні про банкрутство ПАТ «Банк Михайлівський», ні про наявність договорів факторингу (а.с. 71-72).

20 липня 2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором відповідача, на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону), що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с. 16-32, 34-35).

Згідно з витягом у з реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору №7_БМ про відступленням прав вимоги від 20.07.2020 до нового кредитора ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором №200520543, укладеним 03.05.2016р. з відповідачем на загальну суму 35 970,62 грн.

Однак, на момент набуття права вимоги позивачем за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» тобто станом на 20.07.2020, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 200520543 була повністю погашена.

Крім того, позивачем надано розрахунок, за яким заборгованість відповідача станом на 17.01.2025, становить 56 140,88 грн, з яких: 35 970,62 грн заборгованість за кредитом; 3240, 31 грн - сума збитків з урахуванням 3 % річних; 16 929, 95 грн - сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань (а.с. 10-11).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач жодним чином не був повідомлений про оскарження в Господарському суді міста Києва вищезазначених договорів факторингу. Проте, відповідач належним чином виконав свої зобов`язання за договором кредиту, що підтверджується наданими квитанціями.

Позивачем жодних доказів повідомлення відповідача про відступлення прав вимоги за кредитним договором до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не надано та не названо.

Тобто, на момент переходу прав вимоги 20.07.2020 до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», у відповідача була відсутня заборгованість, оскільки останній погасив її ще станом на 22.12.2016р.

За таких обставин передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент переходу прав вимоги неможливо. А тому право вимоги до боржника ОСОБА_1 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто не було.

Таким чином, враховуючи, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не набуло прав первісного кредитора, та те, що заборгованість погашена, а отже позивач не має права пред`являти вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №200520543 від 03.05.2016р.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 513 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач не заперечує наявність кредитних зобов`язань перед ПАТ «Банк Михайлівський», однак вказує на те, що всі кредитні зобов`язання перед банком ним виконані в повному обсязі на підтвердження чого надано до відзиву докази про перерахунок коштів у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №200520543 від 03.05.2016р. Вказані документи підтверджують сплату кредитних коштів товариству, яке за договором факторингу мало право вимоги до відповідача на той час.

Судові процеси між позивачем та банком і ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» були тільки розпочаті, а тому відповідач діяв відповідно до тих документів, які отримав від первісного кредитора і погасив наявну у нього заборгованість.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що станом на день подання позовної заяви існує заборгованість відповідача перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за кредитним договором № 200520543 від 03.05.2016 року та не надано будь яких-доказів, які б могли спростувати твердження відповідача.

Крім того, станом 20.07.2020 року заборгованість відповідача перед первісним позичальником ПАТ «Банк Михайлівський», відсутня.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного позову.

Щодо клопотання представника позивача про поновлення строку позовної давності та клопотання представника відповідача щодо застосування строку позовної давності суд прийшов до наступних висновків.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно ч. 1, ч. 2ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові на позивача.

Сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у зв`язку з відмовою у позові необхідно залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 76-82, 141, 178, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 274, 354 , ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 599, 610, 625, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіоконструктора Ігоря Сікорського, 8, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Суддя Є.О. Подліпенець