Справа № 308/6382/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2025 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання Заяць А.В.,

представника позивача Демченко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Демченко Тетяни Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі №308/6382/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Демченко Тетяна Сергіївна, до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу та поділ спільного сумісного майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Демченко Т.С., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу та поділ спільного сумісного майна.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.05.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

26.05.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Демченко Т.С. через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява про забезпечення позову, згідно з якою просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,0436 га, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, урочище «Доманинська реформа», с/т «Ужгород-3», з кадастровим номером :11:010:0121, цільове призначення якої для індивідуального садівництва, яка належить ОСОБА_2 .

На обґрунтування вимог вказаної заяви представник позивача посилається на те, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна, зокрема: земельної ділянки, площею 0,0436 га, яка розташована: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, урочище «Доманинська реформа», с/т «Ужгород-3», з кадастровим номером :11:010:0121, цільове призначення якої для індивідуального садівництва.

Враховуючи предмет позову, а також ухилення відповідача від добровільного поділу спільного майна, її поведінку, яка свідчить про відсутність будь-яких намірів щодо добросовісного вирішення даного питання, з метою уникнення можливості відчуження нею майна під час розгляду справи у суді, вважає, що є всі підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких в подальшому може призвести до неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За правилами частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до частини третьої статті 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (частина четверта статті 153 ЦПК України).

На підставі частини четвертої статті 153 ЦПК України судом призначено розгляд даної заяви про забезпечення позову у судовому засіданні з викликом сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Демеченко Т.С. у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримала повністю та просила задовольнити.

Відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду заяви про забезпечення позову повідомлялася належним чином через підсистему «Електронний суд».

Разом з тим, 27.05.2025 від відповідача ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшли заперечення на про забезпечення позову, відповідно до якої просить заяву забезпечення позову залишити без задоволення, а розгляд заяви про забезпечення позову провести без її участі.

Відповідач у своїх запереченнях вказує, що у даному випадку предметом позову є встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна. Обираючи саме такі заходи забезпечення позову позивачем лише формально зазначено про можливість відчуження спірної земельної ділянки, проте жодним чином не обґрунтовано з наведенням відповідних обставин та не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач намагається уникнути виконання рішення або вживає заходів щодо відчуження спірної земельної ділянки. Щодо добросовісного вирішення питання, позивач не звертався до неї жодного разу щодо питання поділу земельної ділянки, також вона не вчиняла будь-яких дій, щоб відчужити земельну ділянку. Окрім того, є також спірним питання щодо встановлення факту проживання однією сім`єю та встановлення права власності на частку земельної ділянки, виходячи із зазначеного спірна земельна ділянка не набута у шлюбі з позивачем та не належить йому на праві спільної сумісної власності. Разом з тим, втручання у право власності особи, яким є арешт майна, має бути законним, переслідувати легітимну мету та пропорційним меті, яка переслідується, а не бути надмірним обтяженням для особи, оскільки наразі вона є законним володільцем спірної земельної ділянки, тоді як позивачем жодним чином не обґрунтовано та не надано будь-яких доказів необхідності такого втручання в охоронюване законом право власності відповідача на спірну земельну ділянку. Враховуючи наведене та обставини, на які посилається позивач, заходи забезпечення позову не є співмірними та адекватними із заявленими позовними вимогами, позивачем не надано належних і достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття обраних ним заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, відтак просить суд прийняти до уваги інтереси відповідача, права якої можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням обраних позивачем заходів забезпечення позову, та відмовить у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову.

Заслухавши представника позивача, розглянувши вказану заяву про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою та другою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії (пункт 1 частини другої статті 150 ЦПК України).

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім того, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є:

встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період часу з 01.09.2019 по 20.10.2023;

визнання земельної ділянки площею 0,0436 га, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, урочище «Доманинська реформа», с/т «Ужгород-3», з кадастровим номером :11:010:0121, цільове призначення якої для індивідуального спільною сумісною власністю;

визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0436 га, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, урочище «Доманинська реформа», с/т «Ужгород-3», з кадастровим номером :11:010:0121, цільове призначення якої для індивідуального садівництва;

визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0436 га, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, урочище «Доманинська реформа», с/т «Ужгород-3», з кадастровим номером :11:010:0121, цільове призначення якої для індивідуального садівництва.

Представник позивача, подаючи заяву про забезпечення позову, просить накласти арешт на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :11:010:0121.

Як вбачається із змісту позову та встановлено матеріалами справи, 20.10.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстровано у центрі надання адміністративних послу виконавчого комітету Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом №90 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.10.2023).

Сторони мають спільну дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 02.11.2024).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2021, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єгер Н.Д., зареєстрованого в реєстрі за №1053, відповідач (на момент укладення договору мала дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) купила від ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0436 га, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, урочище «Доманинська реформа», с/т «Ужгород-3», з кадастровим номером :11:010:0121, цільове призначення якої для індивідуального садівництва, за 2521,61 грн.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що сторони спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу почали проживати з травня 2019 року, що, окрім народження спільної дитини, підтверджується наступним:

у лютому 2024 року відповідач зверталася з позовом до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 (батько першої дитини відповідачки) у Виноградівський районний суд Закарпатської області, та згідно з позовною заяви у справі №299/820/24 (рішення ухвалено 13.06.2024): «Приблизно з травня 2019 року, і до дня подання заяви, спільний малолітній син проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні та утриманні її теперішнього чоловіка ОСОБА_8 . 20.10.2023 позивач ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_9 уклали шлюб. Не зважаючи на те, що офіційний шлюб був укладений лише в жовтні 2023 року, ОСОБА_1 взяв на себе обов`язки батька ще з середини 2019 року. Зокрема останній постійно присутній у житті малолітнього ОСОБА_10 , займається його розвитком, вихованням, утриманням, і взагалі виконує всі батьківські обов`язки», в підтвердження цього факту надає копію позовної заяви (оскільки сторони проживали разом, вдома зберігся примірник позовної заяви, до якого позивач має вільний доступ), а також ці дані містяться у матеріалах цивільної справи №299/820/24, що знаходиться у Виноградівському районному суді Закарпатської області;

довідкою голови правління ЖБК «ГОРНЯК» №14/6 від 17.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 (позивач) з своєю дружиною ОСОБА_2 , сином ОСОБА_11 та донькою ОСОБА_4 проживав за адресою АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) в період з 15.12.2019 по 01.09.2021, що також підтверджується актом про місце проживання від 17.03.2025;

довідкою ОСББ «Богомольця 17» за вих. №2 від 17.03.2025, згідно з якою ОСОБА_1 та його сім`я: дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_11 та донька ОСОБА_4 дійсно проживали за адресою: АДРЕСА_3 , у період з 01.11.2021 по 01.11.2022;

психолого-педагогічною характеристикою на ОСОБА_4 (донька позивача) та ОСОБА_11 (син дружини позивача), виданою закладом дошкільної освіти №12 від 05.03.2025, згідною з якою діти відвідували садок з 16.09.2022 по 03.01.2023 і саме батько ОСОБА_1 протягом цього часу приводив дітей у дитячий садок і інколи забирав він, а інколи мама;

довідкою №3/1 від 21.01.2025, відповідно до якої ОСОБА_4 (донька позивача) відвідувала дитячий центр розвитку «Happy English» у період з 25.04.2022 по 15.09.2022. Протягом зазначеного періоду ОСОБА_1 (позивач) регулярно привозив доньку та забирав її після занять, постійно спілкувався з педагогічними працівниками для обговорення успіхів, поведінки та розвитку дитини, також повністю та своєчасно здійснював оплату за навчання в дитячому центрі в межах установлених умов (аналогічна довідка №4/01 від 21.01.2025, яка надана щодо ОСОБА_11 );

власноручно написаною заявою ОСОБА_12 , згідно з якою останній підтверджує той факт, що ОСОБА_1 (позивач) проживав у його будинку в АДРЕСА_4 , у складі сім`ї: дружини ОСОБА_2 та сина ОСОБА_11 у період з 01.10.2019 по 15.12.2019, яка вказані обставини може підтвердити у судовому засіданні, будучи допитаною в якості свідка;

спільними сімейними фото, які позивач долучає до матеріалів справи.

За твердженням представника позивача, досягти згоди щодо поділу набутого майна за час фактичних шлюбних відносин у добровільному порядку сторонам не вдалося, у зв`язку з чим у позивача виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до положень статей 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд вважає, що оскільки нерухоме майно земельна ділянка, площею 0,0436 га, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, урочище «Доманинська реформа», с/т «Ужгород-3», з кадастровим номером :11:010:0121, цільове призначення для індивідуального садівництва, щодо якого ставиться питання про вжиття заходів забезпечення позову, є предметом спору, то існує обґрунтоване припущення, що дане майно може бути відчужене, тобто, наявні передбачені процесуальним законодавством підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Разом з тим суд бере до уваги ту обставину, що на момент звернення із заявою про забезпечення позову, одноосібним власником спірної земельної ділянки згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2021, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єгер Н.Д., зареєстрованого в реєстрі за №1053, є відповідач.

За наведених обставин, на думку суду, існує обґрунтована необхідність для вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

З огляду на встановлені обставини справи та беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог представника позивача щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позову, в тому числі співрозмірності заходів, який представник позивача просить вжити у порядку забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а тому заява про забезпечення позову в даній справі є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Таким чином, суд, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернулася до суду, з`ясувавши обсяг позовних вимог, дійшов висновку про доцільність в якості забезпечення позову в даній цивільній справі накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0436 га, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, урочище «Доманинська реформа», с/т «Ужгород-3», з кадастровим номером :11:010:0121, цільове призначення для індивідуального садівництва, що належить відповідачу.

Вид забезпечення позову, який просить вжити позивач, відповідає змісту права, про захист якого він звернувся до суду. При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Накладення арешту на нерухоме майно, як вид забезпечення позову, не перешкоджає відповідачу як власнику нерухомого майна володіти і користуватися ним, а лише обмежує частково у розпорядженні ним щодо відчуження будь-яким способом іншим особам.

Відповідно до частини першої та другої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову в суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (частини третя статті 154 ЦПК України).

При цьому реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених частини третьої статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, зокрема, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (постанова Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі №753/2380/18-ц).

Відповідно до положень частини першої та другої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись статтями 149-153, 157, 259, 260, 353-355 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Демченко Тетяни Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі №308/6382/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Демченко Тетяна Сергіївна, до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу та поділ спільного сумісного майна задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову в цивільній справі №308/6382/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Демченко Тетяна Сергіївна, до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу та поділ спільного сумісного майна, а саме, накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0436 га, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, урочище «Доманинська реформа», с/т «Ужгород-3», з кадастровим номером :11:010:0121, цільове призначення для індивідуального садівництва, що належить ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити для виконання до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Ш. Петефі, 14, м. Ужгород, Закарпатська область) та учасникам справи для відома.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 .

Дата складення повного тексту ухвали 02 червня 2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик