Провадження № 2/161/223/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Мазура Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання Дручок О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Кушнірук А.В.

представника відповідача Б`яли І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та незаконними дії, зобов`язати укласти договір оренди водних об`єктів та земель водного фонду на новий строк,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та незаконними дії, зобов`язати укласти договір оренди водних об`єктів та земель водного фонду на новий строк.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ним ОСОБА_1 та Луцькою районною державною адміністрацією 13.09.2004 укладено договір оренди водних об`єктів та земель водного фонду строком на 10 років, який зареєстровано у книзі державної реєстрації Договорів оренди земельних ділянок за № 04 (далі договір оренди).

Згідно з умовами вказаного договору оренди Луцька РДА надала, а ОСОБА_1 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду загальною площею 5,143 га в т.ч. 2,9994 га водного плеса, прибережну смугу площею 2,1436 га для рибогосподарських потреб, яка знаходиться на території Чаруківської сільської ради Волинської області.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору встановлено, що цей договір укладено на 10 років. В зв`язку із закінченням строку договору оренди 29.07.2014 позивач подав заяву про продовження договору оренди. Орендодавець на протязі місяця не повідомив позивача про прийняте рішення.

16.03.2015 позивач повторно звернувся із заявою про продовження строку договору оренди, на яку отримав відповідь, що Луцька районна державна адміністрація не в змозі клопотати перед Волинською обласною державною адміністрацією про продовження договору оренди, оскільки договір оренди закінчився. ОСОБА_1 оскаржив дану відмову до суду.

05.11.2015 на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.06.2015 у справі № 161/5031/15-ц між Волинською обласною державною адміністрацією та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 про поновлення терміну дії договору оренди водних об`єктів та земель водного фонду від 03.09.2004. За умовами якої, дію договору оренди було продовжено ще на 10 років з 01.01.2015. Протягом всього терміну дії договору Позивач належним чином виконував умови договору, в тому числі сплачував орендну плату та використовував земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

31.07.2024 позивач звернувся до Луцької РДА із клопотанням про продовження дії договору оренди, до клопотання були долучені відповідні документи.

07.08.2024 Луцька РДА листом повідомила позивача, що за вирішенням даного питання необхідно звертатися до Городищенської сільської ради. 22.08.2024 позивач звернувся до Городищенської сільської ради з таким же клопотанням, проте, рішенням Городищенської сільської ради №43/10 від 19.09.2024 позивачу було відмовлено у продовженні договору оренди оскільки право власності на земельну ділянку зареєстроване за державою в особі Волинської обласної державної адміністрації. 23.09.2024 позивач звернувся до Волинської ОДА із клопотанням про продовження строку дії договору оренди, Волинська ОДА листом повідомила позивача, що немає права розпоряджатися даною земельною ділянкою та рекомендувала звернутися до територіальної громади по місцю розташування водного об`єкта.

Відповідно до п. 4.2.1 зазначеного договору оренди встановлено, що орендар після закінчення строку договору оренди має переважне право на укладення договору оренди.

З огляду на вищевказані обставини, позивач вважає, що відповідачем порушено його право на поновлення договору оренди землі, яке гарантоване ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

В даному випадку позивач вважає належним правом захисту порушеного права - визнання протиправними та незаконними дії, зобов`язати укласти договір оренди водних об`єктів та земель водного фонду на новий строк.

15.01.2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

30.01.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позовної заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 51 Водного кодексу України, не підлягають передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб водні об`єкти, що: використовуються для питних потреб; розташовані в межах територій та об`єктів, що перебувають під охороною відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України"; вказана земельна ділянка водного фонду знаходиться в межах орнітологічного заказника «Чаруків» в якому заборонена будь-яка господарська діяльність, згідно Закону України «Про природно-заповідний фонд України». Також, відповідач заперечуючи проти позову посилається на п. 24 р. Х Перехідних Положень ЗК України.

10.02.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Кушнірук А.В. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він заперечує проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, вказує, що весь період оренди позивачем водойми з 2004 по сьогоднішній день орендована водойма до орнітологічного заказника «Чаруків» не входила, а позивач не є суб`єктом господарювання та ніколи не використовував став у промисловому виробництві.

13.02.2025 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якій відповідач заперечує проти доводів представника позивача викладених у відповіді на відзив на позовну заяву. Зокрема, вказує, що відповідно до ст. 51 Водного кодексу України не підлягають передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб водні об`єкти, що розташовані в межах територій та об`єктів, що перебувають під охороною відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

26.02.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Кушнірук А.В. надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що згідно документів наданих позивачем, зокрема листа Управління екології та природних ресурсів, спірна водойма не входить у межі орнітологічного заказника «Чаруків».

10.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Кушнірук А.В. надійшла заява про уточнення позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові та висловлених його представником в судовому засіданні, просив їх задовольнити.

Представник позивача Кушнірук А.В. в судовому засіданні пояснив, що орендована водойма до орнітологічного заказника «Чаруків» не входить, відповідачем порушено право позивача на поновлення договору оренди землі, яке гарантованест. 33 Закону України «Про оренду землі».

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог та доводів позивача заперечив з підстав їх необґрунтованості, які викладені у відзиві на позовну заяву, запереченні на відповідь на відзив на позовну заяву. Просив в задоволені позову відмовити.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 13.09.2004 було укладено договір оренди водних об`єктів та земель водного фонду між Луцькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , строком на 10 років, який зареєстровано у книзі державної реєстрації Договорів оренди земельних ділянок за № 04. Предметом договору - є земельна ділянка водного фонду для рибогосподарської діяльності, яка знаходиться на території Чаруківської сільської ради Луцького району. (а.с. 9-10).

З копії договору, що міститься в матеріалах справи, відповідно до п. 4.2.1. орендар після закінчення строку договору оренди має переважне право на укладення договору оренди.

29.07.2014 року позивач, бажаючи скористатись переважним правом на продовження договірних відносин, звернувся до Луцької районна державної адміністрації із заявою про поновлення вказаного договору оренди землі, розташованої на території Чаруківської сільської ради Луцького району Волинської області області для рибогосподарських потреб строком на 10 років.

16.03.2015 позивач повторно звернувся із заявою про продовження строку договору оренди, на яку отримав відповідь, що Луцька районна державна адміністрація не в змозі клопотати перед Волинською обласною державною адміністрацією про продовження договору оренди, оскільки договір оренди закінчився. ОСОБА_1 оскаржив дану відмову до суду.

05.11.2015 на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.06.2015 у справі № 161/5031/15-ц між Волинською обласною державною адміністрацією та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 про поновлення терміну дії договору оренди водних об`єктів та земель водного фонду від 03.09.2004. За умовами якої, дію договору оренди було продовжено ще на 10 років з 01.01.2015 (а.с. 11).

06.12.2017 між Волинською обласною державною адміністрацією та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №2 до договору оренди водних об`єктів та земель водного фонду. За умовами якої, орендна плата справляється виключно у грошовій формі 3 % від нормативної грошової оцінки земель, що становить 4250,91 грн в рік.

31.07.2024 позивач звернувся до Луцької районної державної адміністрації із клопотанням про продовження дії договору оренди, до клопотання долучив відповідні документи. 07.08.2024 Луцька РДА листом повідомила позивача, що за вирішенням даного питання необхідно звертатися до Городищенської сільської ради.

22.08.2024 позивач звернувся до Городищенської сільської ради з таким же клопотанням, рішенням Городищенської сільської ради №43/10 від 19.09.2024 позивачу було відмовлено у продовженні договору оренди оскільки право власності на земельну ділянку зареєстроване за державою в особі Волинської обласної державної адміністрації, та зв`язку з тим, що земельна ділянка водного фонду знаходиться в межах орнітологічного заказника «Чаруків» в якому заборонена будь-яка господарська діяльність, згідно Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

23.09.2024 позивач звернувся до Волинської обласної державної адміністрації із клопотанням про продовження строку дії договору оренди, Волинська ОДА листом повідомила позивача, що немає права розпоряджатися даною земельною ділянкою та рекомендувала звернутися до територіальної громади по місцю розташування водного об`єкта.

27.05.2021 р. набрав чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 р., яким було доповнено розділ Х "Перехідні положення" ЗК України п. 24, відповідно до якого землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Згідно ч.3, 4 ст. 51 Водного кодексу України передбачено, що водні об`єкти надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у порядку, визначеному земельним законодавством України. Право оренди земельної ділянки під водним об`єктом поширюється на такий водний об`єкт.

Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними ЗК України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

В свою чергу, ч. 2 ст. 16 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому ЗК України, або за результатами земельних торгів. Умови договору оренди землі визначені ст. 15 ЗУ "Про оренду землі".

ОСОБА_1 , 22.08.2024 звернувся до Городищенської об`єднаної громади з заявою про поновлення вказаного договору оренди землі, розташованої на території Чаруківської сільської ради Луцького району Волинської області. Свою заяву ОСОБА_1 обгрунтовував тим, що він, протягом всього терміну дії договору належним чином виконував умови договору, в тому числі сплачував орендну плату та використовував земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Проте, рішенням сесії Городищенської сільської ради №43/10 від 19.09.2024 було відмовлено в продовженні договору оренди водного об`єкта для рибогосподарських потреб, оскільки право власності на земельну ділянку зареєстроване за державою в особі Волинської обласної державної адміністрації, та зв`язку з тим, що земельна ділянка водного фонду знаходиться в межах орнітологічного заказника «Чаруків» в якому заборонена будь-яка господарська діяльність, згідно Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Аналогічна за змістом заява подана ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації.

Проте, Волинська ОДА листом від 25.10.2024 №964/01-08/2-24 повідомила, що договір оренди водного об`єкта з огляду на набрання чинності п. 24 р. Х Перехідних Положень ЗК України повноваження по розпорядженню земельною ділянкою перейшли до територіальних громад, та рекомендувала звернутися до територіальної громади по місцю розташування водного об`єкта.

За правилами ст. 1,2, 13 ЗУ "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

У відповідності до ст. 14, 17 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 32-2 Закону України "Про оренду землі" (ред. ЗУ №340-1Х від 05.12.2019 р.) поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Як встановлено абз.4 р. 1Х Перехідних положень Закону України "Про оренду землі" правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Додаткову угоду №1 про поновлення терміну дії договору оренди водних об`єктів та земель водного фонду від 03.09.2004 укладено ОСОБА_1 з Волинською обласною державною адміністрацією 25.11.2015, тобто до набрання чинності ЗУ №340-1Х від 05.12.2019.

На час виникнення спірних правовідносин, тобто коли в позивача як орендаря виникло право на поновлення договору оренди землі, діяла ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" (ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно якої:

Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою і п`ятою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку.

Якщо орендодавець не пізніше ніж у 30-денний строк до закінчення строку дії договору з орендарем, який є інвестором із значними інвестиціями, з яким укладено спеціальний інвестиційний договір відповідно до Закону України "Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями", не повідомив відповідним листом-повідомленням про непродовження дії договору та за умови, що орендар має намір продовжити користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк на умовах, передбачених договором оренди землі, крім розміру орендної плати. Зміна розміру орендної плати оформлюється додатковим договором (угодою) до договору оренди землі.

З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

Як вбачається з матеріалів справи, перша заява про поновлення права оренди земельної ділянки подана позивачем 31.07.2024 до Луцької районної військової адміністрації, тобто в строки та в порядку, передбаченими ЗУ "Про оренду землі".

Зазначене, на думку суду, свідчить саме про бажання позивача поновити договір оренди землі з метою реалізувати переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, а також про дотримання позивачем вимог ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" (ред., яка діяла на той час), тобто щодо дотримання процедури поновлення оренди землі, про узгодження істотних умов договору оренди та зазначене не заперечувалось відповідачем в своєму відзиві, та в судовому засіданні.

27.05.2021 набрав чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 №1423-1Х, яким: доповнено п. 24 р. Х Перехідних Положень ЗК України, а саме, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

Відповідно до ст. 12 ЗК України (ред. Закону № 1423-IX від 28.04.2021, набрав чинності 27.05.2021) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, в тому числі:

а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

З зазначеного слідує, що з 27.05.2021 р. через зміни в законодавстві та відповідно до положень ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 №1423-1Х, яким: доповнено п. 24 р. Х Перехідних Положень ЗК України, спірна земельна ділянка мала б перейти у комунальну власність територіальної громади, а саме до Городищенської сільської ради, Луцького району, Волинської області.

Відповідно до п.2 р. II. Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками":

Договори оренди водних об`єктів, укладені в порядку, визначеному законодавством, до набрання чинності цим Законом діють у строки та на умовах, визначених такими договорами. Поновлення таких договорів здійснюється без проведення земельних торгів у порядку укладення договорів оренди землі.

У відповідності до ст. 148-1 ЗК України:

1. До особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

2. У разі переходу права власності на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні, від держави до територіальної громади або від територіальної громади до держави до набувача земельної ділянки переходять права та обов`язки власника земельної ділянки за правовідносинами постійного користування нею.

3. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням:

кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;

найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;

місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;

платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Повідомлення про перехід права власності від держави до територіальної громади або навпаки підлягає опублікуванню у друкованих засобах масової інформації місцевої сфери розповсюдження із зазначенням кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником спірної земельної ділянки є держава, орган державної влади, Волинська обласна державна адміністрація. Перехід права власності спірної земельної ділянки від держави до територіальної громади не відбувся, Волинською ОДА не приймалось жодних рішень щодо передачі вказаної земельної ділянки до Городищенської сільської ради, Луцького району, Волинської області, зазначене не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні.

Передача спірної земельної ділянки від держави до територіальної громади, до теперішнього часу не вирішено, представник відповідача пояснював це тим, що Городищенська сільська рада зволікає з державною реєстрацією права власності вказаної ділянки.

Суд вважає, що забезпечити таку реєстрацію позивач немає можливості та не є його обов`язком. Така позиція відповідача ставить в залежність позивача, а саме реалізацію його права на поновлення договору оренди землі та не є справедливою (Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, в тому числі, справедливість, добросовісність та розумність). При цьому, суд зауважує про добросовісність з боку позивача щодо користування земельною ділянкою та щодо реалізації наміру поновити договір оренди.

У рішенні ЄСПЛ у справі Стретч проти Сполученого Королівства, Європейський суд з прав людини зазначив, що законними очікуваннями є очікування на законних підставах продовження терміну дії договору оренди, і це очікування є складовою частиною права власності заявника, наданого йому за договором оренди в розумінні зазначеної статті. ЄСПЛ дійшов висновку про те, що заявник мав право, принаймні, очікувати на законних підставах, що він зможе продовжити термін дії договору, і таке очікування можна вважати - в цілях застосування положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції - складовою частиною його права власності, наданого йому за договором оренди.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд» та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Таким чином, суд вважає, що позивачем були виконані всі дії, відповідно до законодавства, необхідні для поновлення договору оренди землі, але поновлення терміну дії договору не було зроблено з причин, які не залежали від його волі, оскільки пов`язано з діями інших осіб, від яких залежало укладення договору (Волинської ОДА), а також із змінами в законодавстві.

Щодо доводів відповідача, про те, що вказана земельна ділянка водного фонду знаходиться в межах орнітологічного заказника «Чаруків» в якому заборонена будь-яка господарська діяльність, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1.1 Положення про орнітологічний заказник місцевого значення «Чаруків» Луцького району Волинської області, орнітологічний заказник місцевого значення «Чаруків» створений розпорядженням обласної ради від 26.05.1992 №132. Межі орнітологічного заказника з часу йог утворення і до цих пір не змінювалися.

13.09.2004 було укладено договір оренди водних об`єктів та земель водного фонду між Луцькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , строком на 10 років.

05.11.2015 між Волинською обласною державною адміністрацією та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 про поновлення терміну дії договору оренди водних об`єктів та земель водного фонду від 03.09.2004, дію договору оренди було продовжено ще на 10 років.

06.12.2017 між Волинською обласною державною адміністрацією та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №2 до договору оренди водних об`єктів та земель водного фонду.

Протягом дії договору оренди водних об`єктів та земель водного фонду Волинська ОДА ніяких претензій з приводу цього не виказувала.

Окрім цього, у матеріалах справи наявний витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який містить усі відомості про земельну ділянку. У даному витязі відсутні застереження які можуть стосуватися обмежень у використанні вказаної земельної ділянки, земельного сервітуту або інших обмежень, пов`язаних з цією ділянкою (а.с. 24-29).

Також, судом в ході судового розгляду при дослідженні карти-схеми орнітологічного заказника «Чаруків» встановлено, що спірна водойма не входить у межі орнітологічного заказника «Чаруків».

Щодо належного способу захисту.

Як на спосіб захисту, позивач вказує на необхідність судом визнати протиправними та незаконними дії, зобов`язати укласти договір оренди водних об`єктів та земель водного фонду на новий строк.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, договір оренди землі є договором, за яким у сторін виникають обов`язки щодо його виконання: в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема право оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини четвертої статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону; згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, орендар набуває речове право оренди земельної ділянки з моменту державної реєстрації такого права.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Згідно з частиною дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

Згідно з п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

У зв`язку з цим, прийняття рішення про надання в оренду земельної ділянки із земель державної та комунальної власності є не обов`язком органів державної влади чи місцевого самоврядування, а їхнім правом. Тобто, це прояв вільного волевиявлення власника щодо реалізації свого права на розпорядження своїм майном, яке гарантується законом та випливає з принципу диспозитивності при укладенні господарських договорів. Винятками є випадки, коли власник вже прийняв відповідне рішення про надання земельної ділянки в оренду, але ухиляється від укладення договору.

Таким чином, можливість зобов`язання укласти договір за рішенням суду існує як виняток з цього правила, який може бути застосований лише у випадках, прямо передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач дотримався процедури повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, належним чином виконавши свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця про намір його поновити. Крім цього, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору.

Волинська ОДА відмовила позивачу у поновленні терміну дії договору оренди водних об`єктів та земель водного фонду, вказавши, що немає права розпоряджатися даною земельною ділянкою. Волинська ОДА вказує, що розпоряджатися даною земельною ділянкою може територіальна громада по місцю розташування водного об`єкта.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

З наведеного вбачається, що якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення нового договору оренди землі, то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі № 908/299/18.

Відтак, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та незаконними дії, зобов`язати укласти договір оренди водних об`єктів та земель водного фонду на новий строк - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 04 червня 2025.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Волинська обласна державна адміністрація, адреса: Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 9, індекс 43027, .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур