ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2025 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/5430/25

Номер провадження: 22-ц/819/373/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Воронцової Л.П., Кутурланова О.В.,

секретар Литвиненко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Пузіна Дениса Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 , на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2025 року (під головуванням судді Кузьміної О.І.), у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.03.2020 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду № 500828153 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії для особистих потреб, відповідно до умов якої АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику ліміт кредитної лінії у розмірі 87955,71 грн., процентна ставка 23,00 % річних, тип процентної ставки фіксований. АТ «Альфа банк» прийняла пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами обраної програми в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно, в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти.

Станом на 20.09.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 116599,04 гривень.

20.12.2021 між АТ «АЛЬФА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС») укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 05.03.2020.

Згідно з розрахунком заборгованості за ОСОБА_1 станом на 20.09.2021 обліковується заборгованість в розмірі 116599,04 грн.

05.10.2023 між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Макєєвим А. М. було укладено договір про надання юридичних послуг №05-10/23. За умовами зазначеного договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець надає замовнику послуги захисту прав та інтересів замовника під час розгляду судом будь-якої інстанції справи у якій замовник є учасником.

Згідно пункту 3.1 зазначеного договору вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 1000 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.) без ПДВ. Конкретні суми до оплати наводяться у Акті (актах) наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених із клієнтом.

07.03.2024 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Макєєвим А. М. підписано Акт № 1 приймання-передачі наданих послуг, згідно якого виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги відповідно до договору № 05-10/23 про надання юридичних послуг від 05.10.2023. Зазначений акт містить детальний опис робіт та час, витрачений на надання юридичних послуг. У зв`язку із чим просить стягнути з відповідача на корить позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 116599,04грн., витрати на правову допомогу в розмірі 7100,00грн. та відшкодувати судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задоволені. Суд ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (місцезнаходження: 03035, пл.Солом`янська, 2 м. Київ, ЄДРПОУ - 40340222) заборгованість за кредитним договором в розмірі 116599,04грн. (сто шістнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (місцезнаходження:03035,пл.Солом`янська, 2 м. Київ, ЄДРПОУ - 40340222) судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 3028,00грн. (три тисячі двадцять вісім гривні 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (місцезнаходження:03035,пл.Солом`янська, 2 м. Київ, ЄДРПОУ - 40340222) витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3000,00грн. (три тисячі гривень 00копійок).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 березня 2025 року заява представника відповідача про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , вважаючи, рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Аргументи учасників справи

(1)Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів апеляційної скарги, послалася на наступні обставини.

Кредитний договір № 500828153 від 05.03.2020 року з Акціонерним Товариством «Альфа Банк», в електронному вигляді відповідач не укладала та не підписувала, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримувала. Матеріали справи містять копії договорів про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, і паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису. Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання нею логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредитів, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. До суду надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, тобто неможливо перевірити відповідність копії оригіналу.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На цей час відсутні будь-які докази підтвердження отримання відповідачем відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 500828153 від 05.03.2020 року, відповідно до договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року, укладеного між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України передбачено, що Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційнокомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітноцифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційнотелекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Отже, зважаючи на вищевикладене, вбачається що позивачем не надано доказів, які б підверджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно - телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме ним логіну та паролю в системі, що ним було подано заявку на отримання кредиту, а також, що він був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу.

Тобто, відповідно до законодавства, відповідачем не було вчинено дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, та не надано доказів саме про реєстрацію відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції.

Крім того апелянт ставить під сумнів відповідність поданих паперових копій електронних доказів, які долучені до позовної заяви оригіналам.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив. Про всі процесуальні дії та про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з встановлених ним обставин, а саме що 05.03.2020 між АТ «АЛЬФА БАНК» та ОСОБА_1 укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої ОСОБА_1 запропонувала банку надати їй кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку ЕПЗ з встановленим лімітом у розмірі 87955,71 грн. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою становить 23,00 % річних. АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».

Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами, що підтверджено копією оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05.03.2020 року, копією акцент пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05.03.2020р.

Суд першої інстанції встановив, що АТ «АЛЬФА БАНК» виконав умови кредитного договору своєчасно та в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, в свою чергу позичальник не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Загальний розмір заборгованості станом на 20.09.2021 становив 116599,04 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитом станом на 20.09.2021р.

20.12.2021 між АТ «АЛЬФА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 05.03.2020р., що підтверджено копією договору факторингу № 3 від 20.09.2021р.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором внаслідок неповернення кредиту у встановлений договором строк, також позивачем доведено розмір заборгованості в сумі 116599,04грн. Розмір заборгованості підтверджений розрахунком позивача. Відповідачем не надано доказів щодо погашення суми боргу, а тому позов ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Колегія суддів зазначає, що надані позивачем на підтвердження своїх вимог докази, відповідачем не спростовані. Так у заяві про перегляд заочного рішення, відповідач не заперечувала наявність договірних відносин з АТ «Сенс Банк», проте посилалася на різницю у кількості рахунків, які вбачаються з документів позивача та з`ясування обставин щодо розміру заборгованості, виходячи з виписок по рахунку, долучених позивачем, проте доводами апеляційної скарги визначає не укладання кредитного договору № 500828153 від 05.03.2020.

Позивачем додано до апеляційної скарги належним чином засвідчену копію оферти на укладання угоди про надання кредиту №500828153 від 05.03.2020 в якій ОСОБА_1 пропонує АТ «Альфа- Банк» укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі Угода). Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (далі Договір), що укладений між нею та банком. Наведені умови споживчого кредиту ( а.с.5). Слід зазначити, що цей документ містить підпис ОСОБА_1 з вказівкою: підпис позивальника на цьому Договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування, та про те що акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500828153 від 05.03.2020 отримав ( а.с.5). Також позивачем додані підписані ОСОБА_1 графік платежів до цієї угоди ( а.с.5 зв.с.), та паспорт споживчого кредиту до цієї угоди ( а.с.6). Про наявність договірних відносин між сторонами в межах якого укладено цю Угоду свідчить договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору №501187381 від 20.09.2019 «дострокове закриття» від 05.03.2020 (а.с.6 зв.с) з копіями аркушів паспорта ОСОБА_1 від 28.05.2019 ( а.с.7-8).

Угода з оферти та акцепта за № 500828153 від 05.03.2020 року як частина укладеного між сторонами Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» , укладена строком на 72 місяці з 05.03.2020 по 06.03 2025 на суму кредиту 87 955, 71 грн. з відсотковою ставкою -23% річних.

Наведені докази відповідачем не спростовані, а зазначення апелянтом, з посиланням на норми ч. 6 ст. 95 ЦПК України про сумнів щодо відповідності поданих паперових копій електронних доказів, які долучені до позовної заяви оригіналам, колегією суддів не приймається, оскільки апелянт клопотання про витребування оригіналу письмового доказу за наведеною ним процесуальною нормою не заявляв.

Долучені виписки по особовим рахункам за період з 05.03.2020 по 20.09.202, в яких наявне посилання на кредитний договір №500828153 від 05.03.2020 свідчать про здійснення ОСОБА_1 платежів на погашення кредитних коштів у тому рахунку на сплату відсотків ( а.с.19-30).

Позивачем доданий розрахунок заборгованості , відповідно до якого заборгованість за тілом кредиту складає 87 379,03 грн., заборгованість по відсотках - 29 220 грн.01 коп., який відповідачкою не спростований. Так, доводи апеляційної скарги не містять спростування суми заборгованості, наведення своїх розрахунків.

На підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідачки позивачем додана до позовної заяви виписка по рахунку ( а.с.19), яка відповідачкою не спростована, а отже доводи апелянта про не надання доказів щодо зарахування коштів відповідачці не є обґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта про те , що позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно - телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме ним логіну та паролю в системі, що ним було подано заявку на отримання кредиту, а також що він був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, не є прийнятними, оскільки спростовуються наведеними доказами та нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апелянта, що на цей час відсутні будь-які докази підтвердження отримання відповідачем відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 500828153 від 05.03.2020 року, відповідно до договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року, укладеного між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в силу вимог ч.2 ст. 518 ЦК України не є підставою для скасування судового рішення, а надає боржникові права висувати проти нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Недотримання відповідачкою строків повернення кредитних коштів є підставою для їх стягнення у тому рахунку достроково, що ґрунтується на нормах ч.2 ст. 1050 ЦК з урахуванням часу звернення до суду з позовом.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Таким чином, за наведених обставин, підстави для скасування судового рішення не встановлені, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 382 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Апеляційну скаргу Пузіна Дениса Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 червня2025 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.П. Воронцова

О.В. Кутурланова