Справа № 444/3771/24
Провадження № 2/444/213/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 жовтня 2009 року відповідач ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_6 30 000.00 (тридцять тисяч) доларів США в якості позики для погашення кредиту за квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить дружині ОСОБА_2 - ОСОБА_4 . На підтвердження зазначених обставин, відповідач ОСОБА_2 надав позивачу ОСОБА_6 розписку, зі змісту якої вбачається, що гроші відповідачі зобов`язуються повернути по першій вимозі. Про те, не зважаючи на неодноразові вимоги про повернення коштів, відповідачі таких не повертають. Наголошує, що за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору інтереси сім`ї, а не власні, не пов язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Таким чином, якщо одним із подружися укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. З огляду на викладене, вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_2 при укладені договору позики діяв в інтересах сім`ї, та під час перебування в шлюбних відносинах із ОСОБА_4 , а отримані кошти витрачались для задоволення спільних потреб сім`ї, відтак відповідачі по зобов`язанням щодо повернення позивачці ОСОБА_6 позичених грошей повинні відповідати солідарно. На підставі вищевказаного просить суд стягнути солідарно з відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 30

000,00 (тридцять тисяч) доларів США та вирішити питання судових витрат.

09.01.2025 року на адресу Жовківського районного суду Львівської області від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Гарасимів Б.І. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.58-63) у якому він зазначив, що в липні 2009 року відповідачка ОСОБА_4 була звільнена з роботи за корупційні дії в навчальному закладі і не мала доходів для виконання своїх кредитних зобов`язань перед банком, а тому виявилась неплатоспроможною, без самостійного заробітку і доходу. Крім цього вона була обтяжена ремонтом придбаної квартири та виїздом дочки до Греції на заробітки. У кризовій фінансовій ситуації, що склалася відносно ОСОБА_4 , вона попросила ОСОБА_2 , як свого чоловіка позичити гроші для неї, щоби вона змогла погасити заборгованість перед банком, що утворилася. Повертати йому борг вона пообіцяла систематично за кошти дочки ОСОБА_7 , яка знаходилась на заробітках у Греції і для якої ОСОБА_4 була придбана квартира на АДРЕСА_1 . Гроші для дружини - ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 позичив з умовою і з обіцянкою ОСОБА_4 , а саме обов`язкового їх повернення, оскільки їх шлюб був другим для них обох, і у них є діти від перших шлюбів. Вони з ОСОБА_4 , вже знаходячись в шлюбі майже 2,5 місяців (зареєстрували шлюб 18.07.2009 року), з метою економії коштів подружжя та уникнення сплати великих відсотків за користування кредитом, послуг банку, а також уникнення штрафних санкцій у зв`язку з припиненням позичальником ОСОБА_4 виконання зобов`язань за договором кредиту спільно вирішили позичити гроші. В інтересах сім`ї, за згодою подружжя, 13 жовтня 2009 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_6 30 000 доларів США, віддав їх ОСОБА_4 і на наступний день, 14 жовтня 2009 року вони з ОСОБА_4 на його ж автомобілі приїхали у м.Львів до банку, де ОСОБА_4 в його присутності, коштами в сумі 29 024,39 доларів США одним платежем погасила кредитний борг в приміщенні ВіЕс Банку. Куплена відповідачкою ОСОБА_4 квартира для дочки ОСОБА_7 у АДРЕСА_1 на 38,6 % (29 024,30 доларів США) була оплачена коштами, які є його борговим зобов`язанням перед ОСОБА_6 . Отримання відповідачкою ОСОБА_4 коштів в сумі 29 024,39 доларів США підтверджено письмовими доказами, а саме розпискою ОСОБА_4 від 14.10. 2009 року, 3-ма меморіальними ордерами Ві-Ес Банку, показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Наголосив, що оригінал розписки про отримання ОСОБА_4 зазначених коштів «зник» з матеріалів цивільної справи після призначення судом почеркознавчої експертизи на предмет дійсності підпису ОСОБА_4 в результаті її особистого ознайомлення з матеріалами справи. По даному факту Галицьким ВП ГУНП у Львівській області було проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000112 і закрито на підставі ст. 284 КГЖ У країни, оскільки в ході досудового розслідування не вдалось встановити достатність доказів для притягнення винних осіб до відповідальності. Додав, що факт отримання відповідачкою ОСОБА_4 коштів в сумі 29 024,39 доларів США підтверджується: меморіальним ордером №132-17 від 03 жовтня 2008 року про надання їй кредиту на суму 30 000 доларів США згідно розпорядження по договору КГ52799 від 03/10/2008; меморіальним ордером № ТЯ 428982 від 14 жовтня 2009 року на суму 28 669,00 доларів США про погашення строкової заборгованості за угодою К52799 від 03/10/2008; меморільним ордером №ТЯ 428982 від 14 жовтня 2009 року на суму 248,18 доларів США про погашення прострочених відсотків за угодою КР52799 від 03/10/ 2008; меморіальним ордером № ТИ. 428982 від 14 жовтня 2009 року на суму 107,21 доларів США про погашення нарахованих відсотків за угодою КЗ52799 від 03/10/2008, а всього 29 024,00 доларів США. Тобто, відповідачка ОСОБА_4 03.10. 2008 року у ПАТ «Фольксбанк» отримала 30 000 доларів США і суму 29024,39 доларів США погасила перед банком 14.10.2009 року одним платежем, тобто через рік. Наголошує, що в даному випадку одержані за договором позики гроші в сумі 29 024,39 дол.США були використані в інтересах сім`ї, для потреб сім`ї, даний договір був схвалений другим із подружжя - ОСОБА_4 і це підтверджується належними письмовими доказами, а саме 3-ма меморіальними ордерами «ВіЕс Банку» на суму 29 024,39 дол. США. Просить суд врахувати, що другий з подружжя,тобто ОСОБА_4 вчинила конкретні поведінкові акти у формі активних дій, а саме на другий день вказаною сумою грошей погасила свої кредитні зобов`язання перед «ВіЕс Банком» одним платежем згідно кредитної угоди KF 52799, тобто використала ці кошти для погашення своєї кредитної заборгованості. В даному випадку відповідачка ОСОБА_4 до суду не звернулася, а, отже визнала цей договір позики дійсним. Тому права і обов`язки за цим договором, на його думку, поширюються на обох із подружжя. ОСОБА_4 була обізнана про джерело надходження коштів і їх подальше використання на погашення її кредитної забогованості. Факти вказують на те, що між подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які спільно проживали у зареєстрованому шлюбі та вели спільне господарство була згода на позику грошей у ОСОБА_6 для погашення кредитної заборгованості ОСОБА_4 перед банком. Наголосив, що 10.01.2012 року вони з ОСОБА_4 (відповідачі) розлучились. Причиною розірвання шлюбу була відмова ОСОБА_4 повернути гроші, які ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_6 для купівлі вищезазначеної квартири ОСОБА_4 . Наголосив на тому, що на його думку, ОСОБА_4 поступила як шлюбна аферистка. В кінцевому підсумку вона - відповідачка ОСОБА_4 має квартиру, яка на 38,6 % куплена за гроші позичені відповідачем ОСОБА_2 у позивача ОСОБА_6 , а відповідач ОСОБА_2 має грошове зобов`язання повернути борг на суму 30 000 доларів США. Приймаючи до уваги наведене, просить суд борг в розмірі 29 024,39 доларів США стягнути з відповідачки ОСОБА_4 , оскільки зазначена сума цілеспрямовано була витрачена на придбання нею приватної власності, а саме квартири в АДРЕСА_1 .

16.01.2025 року на адресу Жовківського районного суду Львівської області від представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Оприско М.В. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.76-79) у якому він зазначив, що проти доводів позовної заяви в частині обґрунтування вимог до ОСОБА_4 заперечують повністю, виходячи із наступного. Так, ОСОБА_4 не має жодного відношення до спірних правовідносин позики в між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 та вона не надавала згоди на отримання коштів у позику, і не отримувала цих коштів, ці кошти не використовувалися в інтересах сім`ї, а тому у неї не виникло зобов`язання щодо повернення позики. Окрім цього наголосив, що гіпотетична позика між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 була укладена до реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що сам ОСОБА_2 зазначав у своїй позовній заяві від 05.04.2012 року (абз. 1 стор. 2 позовної заяви): «На момент отримання, у мене борг грошей 30 тисяч доларів США, я з ОСОБА_4 одружений не був, шлюб між нами був зареєстрований 18.07.2009 року», що видно з копії позовної заяви. Також до цієї позовної заяви було долучено заяву ОСОБА_6 , в якій вона нібито підтвердила: «... позичила гроші у сумі 30 тисяч доларів США ОСОБА_2 , на його прохання, який проживає с. Шабельне, Жовківського району, Львівської області, для погашення кредиту його співжителькою ОСОБА_4 ...».. На його думку, наведене, насамперед, підтверджує фіктивність розписки, доданої ОСОБА_10 до позовної заяви. Крім цього, наведене свідчить про суперечливу поведінку позивачки та відповідача ОСОБА_2 . Поведінка позивача та відповідача ОСОБА_2 є недобросовісною, аргументи позовної заяви суперечать її попередній поведінці, а дії узгоджені з відповідачем ОСОБА_2 спрямовані на завдання шкоди відповідачці ОСОБА_4 , що є неприпустимим. Також наголосив, що ОСОБА_2 неодноразово звертався до судів із позовними заявами до ОСОБА_4 , які були об`єднані єдиним наміром будь-якою ціною та під будь-яким приводом отримати від неї грошові кошти. Однак, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року у справі № 466/6752/16-ц, та постановою Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року у справі №466/3722/20, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 було відмовлено. Також зазначив, що як вбачається із доданих доказів, а зокрема із позовних заяв ОСОБА_2 від 05.04.2012 року та від 25.07.2016 року та заяви ОСОБА_6 на ім`я Шевченківського районного суду м. Львова, як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_2 вважали свої права порушеними ще у 2012 році. Тобто, щодо вимог до ОСОБА_4 , які випливають із нібито позикових відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уже 10 років тому спливла позовна давність. У зв"язку із чим,відповідач заявляє про застосування позовної давності. Просить суд врахувати такий відзив при ухваленні рішення і відмовити у задоволенні позову, а також стягнути із позивача на користь відповідача судові витрати.

31.01.2025 року на адресу Жовківського районного суду Львівської області від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Гарасимів Б.І. надійшов заперечення на відзив представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Оприска М.В. (а.с. 105 - 108) у якому він зазначив, що він з відповідачем ОСОБА_2 не визнають наведених припущень представника ОСОБА_4 , та вважають їх голослівними та такими, що які не мають доказової сили. Просять суд звернути увагу на те, що предметом заявленого спору являється солідарне стягнення боргу за договором позики з подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки позичені грошові кошти ОСОБА_2 в інтересах його сім`ї в сумі 30 000 доларів США, а саме 29 024,9 доларів США цілеспрямовано були використані в інтересах сім ї, а саме для погашення кредитних зобов`язань його дружини ОСОБА_11 перед Ві-Ес Банком за куплену нею квартиру АДРЕСА_2 03.10.2008 року. Даний факт підтверджується письмовими доказами, а саме Договором купівлі-продажу квартири від 03.10.2008 року та трьома меморіальними ордерами Ві-Ес Банку на загальну суму 29 024,9 доларів США. Долучені адвокатом Оприском М.В. до відзиву копії позовних заяв від 2012 та 2016 років не спростовують факту позики грошей ОСОБА_2 у ОСОБА_6 та факту того, що позичені гроші були використані в інтересах сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_12 . Зазначені копії позовних заяв стосуються виключно правовідносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 після того як вони розірвали свій шлюб. До позову, що розглядається або до правовідносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 надані ОСОБА_5 копії позовних заяв ніякого доказового чи іншого значення, на їхню думку не мають. Наголосив, що причиною розірвання їхнього шлюбу є відмова ОСОБА_4 повернути гроші ОСОБА_2 за погашення боргу перед банком за куплену нею квартиру, як вона обіцяла ОСОБА_2 до укладення ним договору позики з ОСОБА_6 . Шлюб було укладено 18.07.2009 року, а розірвано 10.01.2012 року. Позика ОСОБА_2 грошей у ОСОБА_6 в інтересах його сім`ї відбулась 13.10. 2009 року, тобто під час їхнього 2.5 місяців перебування у шлюбі. Отримані у позику гроші на наступний день 14.10.2009 року, одним платежем у сумі 29 024,9 доларів США були погашені спільно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як строкова заборгованість і погашення нарахованих відсотків ОСОБА_4 перед Ві-Ес Банком. Окрім цього наголосив на тому, що рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 15 серпня 2017 року та постанова Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року стосуються виключно правовідносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і жодного доказового значення вони не мають до заявленого ОСОБА_6 позову про солідарне стягнення боргу за договором позики. Щодо прохання представника відповідачки ОСОБА_4 застосувати позовну давність до правовідносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , то вважає, що дане клопотання направлене на уникнення відповідальності відповідачкою ОСОБА_4 за її грошові зобов`язання перед ОСОБА_2 . Окрім цього додав, що ОСОБА_6 - подруга ОСОБА_2 з дитинства і він зобов`язаний повернути їй позичені у неї кошти, які він позичив для своєї дружини ОСОБА_4 в інтересах їхньої сім`ї з метою економії коштів подружжя по обслуговуванню кредитного боргу дружини ОСОБА_4 . У ОСОБА_2 і у ОСОБА_4 їхній шлюб був другим, і ОСОБА_4 обіцяла позичені для неї кошти повернути ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , але обманула. Наголосив суду, що в даній цивільній справі адвокатом Оприском М.В. порушено строк подачі відзиву, а доказів про наявність поважних причин пропуску такого суду не надано, а тому просить суд відзив представника відповідачки ОСОБА_4 - адвоката Оприска М.В. повернути його ініціатору без розгляду.

12.03.2025 року на адресу Жовківського районного суду Львівської області від представника позивача ОСОБА_6 - адвоката Багрій О.Л. надійшла відповідь на відзив (а.с. 124 - 126) у якому він зазначив, що наведені у відзиві адвокатом Оприско М.В. заперечення щодо заявленого позову, не відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, підтверджені належними та допустимими доказами, а копії позовних заяв, які долучено до відзиву, не можуть вважатись доказами в розумінні діючого цивільно-процесуального законодавства, оскільки не містять жодного доказового значення для спору, який розглядається в рамках даної справи та не відповідають письмовій формі доказу. Позивач ОСОБА_6 підтверджує ту обставину, що кошти відповідач ОСОБА_2 позичав в жовтні 2009 року саме для погашення кредиту ОСОБА_4 . Вказана обставина, факт отримання відповідачем ОСОБА_2 коштів в інтересах подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , повністю узгоджується із іншими наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до наявного в матеріалах справи належним чином завірених копій свідоцтва про шлюб та свідоцтва про розірвання шлюбу, долученого до відзиву адвоката Герасиміва Б.І., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано 18 липня 2009 року, а кошти позичались відповідачем ОСОБА_2 13.10.2009 року (відповідно до змісту розписки), тобто під час перебування відповідачів у зареєстрованому шлюбі. Факт наявності простроченого грошового зобов`язання у відповідача ОСОБА_4 за кредитним договором №КF 52799 від 03.10.2008 року станом на час перебування відповідачів у шлюбі, тобто після 18 липня 2009 року, підтверджується долученими до відзиву адвоката Гарасиміва Б.І. належним чином завіреними доказами. Наявність простроченого грошового зобов`язання у відповідача ОСОБА_4 за кредитним договором №КF 52799 від 03.10.2008 року станом на час перебування відповідачів у шлюбі, тобто після 18 липня 2009 року, представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Оприско М.В. у поданому відзиві на позовну заяву не заперечується. Вказана обставина також повністю визнається та підтверджується відповідачем ОСОБА_2 . На його думку, ОСОБА_5 , який діє в інтересах відповідача ОСОБА_4 , жодним чином не спростовує дійсність договору позики від 13.10.2009 року укладеного між його довірителькою - ОСОБА_6 , та відповідачем - ОСОБА_2 , який діяв в інтересах подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .. Щодо посилання у відзиві на позовну заяву адвоката Оприска М.В.. який діє інтересах відповідача ОСОБА_4 на справу №466/3722/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, то зазначив, що спір, який розглядався в рамках справи №466/3722/20 виник між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .. Предметом вказаної справи були правовідносини між сторонами, яким відповідно були: позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 . Дана справа за позовом ОСОБА_6 , стосується правовідносин, які виникли між ОСОБА_6 (позивач) та відповідачами подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . За таких обставин, посилання у відзиві на позовну заяву адвоката Оприска М.Б., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_4 , на судове рішення ухвалене за наслідком спору між іншими сторонами та щодо іншого предмету, є безпідставним. Щодо застосування строку позовної давності до правовідносин, які є предметом даної справи, то зазначив, що предметом даної справи є спір, який виник внаслідок порушення подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_4 договору позики укладеного із позивачем ОСОБА_6 на підтвердження чого, відповідачем ОСОБА_2 , який діяв в інтересах подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , надано розписку позивачу ОСОБА_6 . Як вбачається із змісту розписки, яка надана відповідачем ОСОБА_2 позивачі ОСОБА_6 на підтвердження укладення договору позики та фактичного отриманій коштів, гроші зобов`язувались повернути по першій вимозі. З огляду на викладені норми права, на його думку, не вбачається, що позивачем пропущено строк позовної давності, а відтак немає підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності щодо правовідносин між позивачем ОСОБА_6 та відповідачами подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Враховуючи вищевикладені обставини та наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, вважають, що позов ОСОБА_6 до подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення солідарно коштів за договором позики є підставним, обгрунтованим, таким що підлягає до задоволення. У зв`язку з вищевикладеним, просить позов задоволити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак її представник - адвокат Багрій О.Л. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить такі задовольнити., та при винесенні рішення врахувати його письмову відповідь на відзив.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно позичив кошти в розмірі 30 000,00 доларів США у позивача, що підтверджується розпискою, однак позичав такі кошти за проханням на той час своєї дружини - відповідачки у справі ОСОБА_4 . Наголосив суду, що вони з ОСОБА_4 проживали в цивільному шлюбі близько одного року, а потім одружилися. ОСОБА_4 купила для своєї дочки квартиру під заставу, тому вони спільно вирішили позичити гроші для погашення кредиту в інтересах сім"ї. Додав, що на той час він працював водієм закордоних перевезень. У Польщі проживала ОСОБА_6 , яка була його хороша знайома, він їй багато чим допомагав, а тому попросив ОСОБА_6 , щоби вона йому позичила 30 000,00 дол. У присутності ОСОБА_13 та Рузінської він написав розписку про отримання таких коштів. Приїхавши додому він віддав ОСОБА_4 гроші. На наступний день ОСОБА_4 попросила його відвезти її до банку. Прибувши до банку, ОСОБА_4 трьома платежами оплатила

заборгованість. Пройшов деякий час і він запитав у дружини (відповідачки) коли її дочка розпочне

передавати гроші, на що вона йому відповіла, що у неї грошей немає. Це і стало причиною

їхнього розлучення. Просить суд врахувати його пояснення та стягнути в користь позивача заборгованість за розпискою з відповідача ОСОБА_4 в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Гарасимів Б.І. підтримав відзив на позовну заяву та письмові заперечення на відзив представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Оприска М.В. з підстав зазначених у них. Просить врахувати такі при винесенні рішення у справі.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Оприско М.В. підтримав відзив на позовну заяву з підстав зазначених у ньому. Просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.

Допитана в судовому засіданні 09.04.2025 року в якості свідка ОСОБА_9 показала, що відповідач ОСОБА_2 є її сусідом. Вона особисто була при тому, як ОСОБА_2 позичав кошти в сумі 30 000,00 дол. США у позивачки ОСОБА_6 і написав про це розписку. Окрім неї був ще один свідок. Дані кошти ОСОБА_2 розподілив між ними трьома по 10 тис. доларів, оскільки більше через кордон перевозити не можна було. Коли вони приїхали додому до ОСОБА_2 , то всі кошти вони передали ОСОБА_4 .. Вона точно пригадує, що ці кошти були надані ОСОБА_4 для погашення кредиту за квартиру, які вона на нступний день мала відвезти у банк. Наголосила, що на цей час вони дружили сім"ями і пригадує, що ОСОБА_4 ще до позики грошей у позивачки, просила щоби вона ( ОСОБА_9 ) позичила їй кошти в сумі 30 тис. дол США на погашення кредиту, однак вона їй відмовила з тих причин, що таких коштів вона не мала. Додала суду, що відповідачі проживали однією сім"єю та вели спільне господарство.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_2 позичив 13.10.2009 року у ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_8 30 000, 00 доларів США для погашення кредиту за квартиру своєї дружини ОСОБА_4 , яка знаходиться у АДРЕСА_1 . Гроші зобов"язуємось повернути по першій вимозі, що підтверджується копією розписки (а.с. 6), яка долучена до матеріалів справи.

Крім того суд враховує, що відповідач та його представник в судових засіданнях не заперечували факту позики даної суми грошей у позивача.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У суду немає сумнівів щодо достовірності обставин, які визнаються стороною відповідача, та добровільності їх визнання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Ч. 1, 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути позику по першій вимозі.

Під час розгляду справи відповідач та його представник неодноразово пояснювали, що кошти взяті у позику передано на той час дружині відповідача - ОСОБА_4 .

Наведене підтверджували усно тим, що нібито була її - ОСОБА_4 письмова розписка, яка під час розгляду справи в суді пропала при ознайомленні із даною справою, однак доказів цього суду не надали.

В той же час суд враховує, що договірні відносини виникли саме між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , а тому обов`язок повернення позики відповідач ОСОБА_2 мав саме перед позивачем ОСОБА_6 .

Наведене повністю підтверджується викладеним у ст. 1046 Цивільного кодексу України, згідно якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідачем визнавалося в судовому засіданні, що він безпосередньо суму позики позивачу не повертав.

А тому суд приходить до висновку, що станом на час звернення позивача до суду відповідач зобов`язання не виконав, боргу йому не повернув.

Так, позивач просить стягнути суму позики з відповідачів солідарно. Однак, оглянувши та оцінивши усі докази, суд приходить до такого висновку.

18 липня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що видно з копії свідоцтва про шлюбь (а.с.70).

10.01.2012 року такий шлюб було розірвано, що видно з копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.71).

Розписка про позику у позивача лише відповідачем ОСОБА_2 датована 13.10.2009 р.

Верховний Суд у постанові від 14.11.2024 року у справі № 727/1140/21 зробив правовий висновок, за яким навіть перебування сторін у зареєстрованому шлюбі на час виникнення правовідносин щодо позики само по собі не є безумовною підставою для покладення на іншого з подружжя, який не був позичальником за договором позики, у солідарному порядку обов`язків, визначених договором позики щодо повернення суми боргу, оскільки за таких умов підлягає доведенню укладення договору в інтересах сім`ї та використання отриманих у позику коштів в інтересах сім`ї.

Тобто, відповідач ОСОБА_4 не надавала згоди на отримання коштів у позику і відсутнєпідтвердження того, що вона отримувала ці кошті.

Також відсутнє підтвердження того, що позичені кошти використовувалися в інтересах сім`ї, і як наслідок, що у неї не виникло зобов`язання щодо повернення такої позики.

А тому, позовна вимога позивача щодо стягнення як солідарного відповідача ОСОБА_4 суми позики не підлягає до задоволення.

Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Оприско М.В. про застосування строків позовної давності, то суд приходить до наступного висновку.

Предметом даної справи є спір, який виник внаслідок укладення договору позики між позивачем ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_2 , про що ним надано розписку позивачу ОСОБА_6 .

Відповідно до положень статті 509 ЦК України, зобов`язанням е правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Відповідно до положень стаття 530 ЦК України, серед іншого, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається віл дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається із змісту розписки, яка написана відповідачем ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_6 на підтвердження укладення договору позики та фактичного отримання коштів, гроші зобов`язувались повернути по першій вимозі.

З огляду на викладені норми права, не вбачається, що позивачем пропущено строк позовної давності, а відтак немає підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності щодо правовідносин між позивачем ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_2 .

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, відповідач по справі ОСОБА_2 зобов`язаний був повернути грошові кошти в терміни передбачені за домовленістю сторін, а саме за першою вимогою позивача.

Як вбачається із розрахунку позивача, вона враховує станом на день подачі позову еквівалент 1 долара США як 41,35 грн.

Однак, суд з таким не погоджується, оскільки згідно даних НБУ офіційний курс 1 долара США станом на 15.05.2025 року становить 41,5376 грн.

А тому, заборгованість відповідача ОСОБА_2 станом на 15.05.2025 року становить: 30 000,00 доларів США х 41,5376 грн.= 1 246 128,00 (один мільйон двісті сорок шість тисяч сто двадцять вісім гривень).

Суд вираховує заборгованість саме на 15.05.2025 року, тобто на день винесення рішення у справі та розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог.

Дана сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо стягнення судового збору слід зазначити наступне.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції № від 29.08.2024 року (а.с. 1) вбачається, що представником позивач ОСОБА_1 сплачено 12 405,00 грн. судового збору.

В той же час, суд враховує, що позивач ставив вимогу про стягнення в його користь 30 000,00 дол. США, що в національній валюті становить 1 246 128,00 (один мільйон двісті сорок шість тисяч сто двадцять вісім гривень), а тому змушений був сплатити судовий збір в розмірі 1% від даної суми при зверненні в суд із позовом, тобто 12461 грн. 28 коп. (вимога майнового характеру).

Так як суд прийшов до висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог, а саме про задоволення усіх позовних вимог з відповідача ОСОБА_2 на загальну суму 1 246 128,00 грн., а тому з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача підлягає стягненню 12 405,00 грн. судового збору, а решту, а саме 56 (пятдесять шість) грн. 28 коп. судового збору підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в користь державного бюджету.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 частково обгрунтовані та доведені матеріалами справи, доказами і тому підлягають до часткового задоволення.

Керуючись статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 30 000 (тридцять тисяч) доларів США, що станом на 15.05.2025 року офіційним курсом до гривні становить 1 246 128,00 (один мільйон двісті сорок шість тисяч сто двадцять вісім гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 12 405 (дванадцять тисяч чотириста пять) грн. 00 коп. сплаченого позивачем при подачі позову судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь держави 56 (пятдесять шість) грн. 28 коп. судового збору.

У стягненні з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 боргу за договором позики - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи- для відома.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 22 травня 2025 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.