Справа № 144/579/25
Провадження № 2/144/259/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2025 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Теплик в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

18 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Степанівка Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_2 .

В обгрунтування позовної заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Степанівка Гайсинського району Вінницької області померла його мама ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яку він прийняв своєчасно, в тому числі на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 . Станом на 15 квітня 1991 року, будинок відносився до суспільної групи колгоспних дворів, в ньому проживали: ОСОБА_3 (дід позивача), ОСОБА_4 (батько позивача) та ОСОБА_2 (мама позивача). ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , його син ОСОБА_4 , прийняв своєчасно спадщину, так як постійно з ним проживав. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 своєчасно прийняла спадщину його дружина ОСОБА_2 , так як проживала разом з ним. Спадкові справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заводилися, тому ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Оформити право власності на частки діда та батька в житловому будинку, які перейшли до його мами, через нотаріуса, в порядку спадкування, позивач не має можливості, так як правовстановлюючі документи, що засвідчують право власності на будинок по АДРЕСА_1 відсутні, тому змушений звернутись до суду.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 01 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, у яких просять проводити судове засідання у їх відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказав про підтримання позовних вимог, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач представник Теплицької селищної ради у заяві зазначив, що щодо задоволення позовних вимог не зеперечує, просить розглянути справу за їх відсутності.

Згідно з вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 8).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.08.2012 року, актовий запис № 26 (а.с. 9).

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 вступив в спадщину на 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Як вбачається з виписки з погосподарської книги №3 за 1991-1995 роки, виданої виконавчим комітетом №7 Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області за № 711 від 01.07.2024 року, що станом на 15.04.1991 року, будинок по АДРЕСА_1 , відносився до суспільної групи колгоспні двори, голова домогосподарства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 17).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 29 листопада 1993 року, актовий запис № 53 ОСОБА_3 помер у віці 93 років (а.с. 14).

Після смерті діда позивача ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яку своєчасно прийняв батько позивача ОСОБА_5 , так як фактично вступив у володіння та управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 13.10.2001 року, актовий запис № 39 (а.с. 15).

Згідно довідки виконавчого комітету №7 Теплицької селищної ради №708 від 01.07.2024 року ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , на день смерті проживав з дружиною ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яку відповідно прийняла його дружина ОСОБА_2 .

Оформити право власності на частки діда та батька, які перейшли до матері, в житловому будинку позивач не має можливості, так як правовстановлюючі документи на будинок відсутні, шо підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із положеннями статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із врахуванням викладеного мати позивача ОСОБА_2 (спадкодавець) станом на 15 квітня 1991 року мала право на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав позивач змушений звернутися до суду з цією позовною заявою.

Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».)

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та п. 2 ч.1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Згідно з технічним паспортом від 30.01.2023 року відповідно до якого замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , спадкове майно, складається з будинку садибного типу з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (а.с. 18-25).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно вимог ч. 1ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

У відповідності до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, після смерті матері ОСОБА_2 має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, яке складається з 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області, адреса: вул. Незалежності, 34 смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, .

Повний текст рішення виготовлено 27.05.2024 року.

Суддя