Справа № 539/1841/25
Провадження № 2/539/916/2025
УХВАЛА
19 травня 2025 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді Рудалєвої Л.В.,
при секретарі судового засідання Бас В.Г.,
представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Онопрієнка Ю.О.,
представниці відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області - Нестеренко А.В.,
представника третьої особи Бюро економічної безпеки України Журавльова Д.Д.,
інші учасники справи у судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Лубенського міськрайонного суду Полтавської області клопотання представниці відповідача Головного управління ДПС України в Полтавській області Нестеренко А.В. про залучення належного відповідача у цивільній справі № 539/1841/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Лубенська державна нотаріальна контора, Полтавський обласний державний нотаріальний архів, Державна податкова служба України, Бюро економічної безпеки України, Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна,-
УСТАНОВИВ:
В провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі суд) перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Лубенська державна нотаріальна контора, Полтавський обласний державний нотаріальний архів, Державна податкова служба України, Бюро економічної безпеки України, Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна.
Ухвалою від 17 квітня 2025 року суд відкрив провадження у справі, постановив проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання на 15 травня 2025 року.
У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 15 травня 2025 року від представниці відповідача надійшло пояснення про те, що відповідач Головне управління ДПС України в Полтавській області є неналежним відповідачем, а тому слід залучити до участі у справі належного відповідача. Свою позицію представниця відповідача обгрунтовує таким.
Повноваження ДПС України визначені Податковим кодексом України, Положенням до Державну податкову службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227 (далі Положення 227).
Згідно з підпунктом 22 пункту 4 Положення 227 ДПС України відповідно до покладених на неї завдань організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платників податків, що мають податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на їх рахунках/електронних гаманцях у банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг/емітенті електронних грошей.
Згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС на 22 квітня 2025 року у позивачки податковий борг відсутній, заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не обліковується.
ДПС України утворено постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» (далі Постанова 1200), реорганізувавши Державну фіскальну службу України шляхом поділу.
Відповідно до Постанови 1200 ДПС України є правонаступником майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби України у сфері реалізації державної податкової політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Абзацами шостим та восьмим пункту 2 Постанови 1200 визначено, що Державна фіскальна служба України та підрозділи податкової міліції у її складі продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної політики щодо боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19 червня 2019 року №537 (далі Постанова 537) утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби (пункт 1), реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби (пункт 2), а також установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (пункт 3).
Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення бюро економічної безпеки України» від 12 травня 2021 року №510 утворено Бюро економічної безпеки України (далі БЕБ України).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» БЕБ України центральний орган виконавчої влади, на який покладається завдання щодо протидії правопорушенням, що посягають на функціонування економіки держави.
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» внесено зміни до законодавчих актів України щодо передачі функції податкової поліції до БЕБ України та її територіальних органів. При цьому, пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання застосування окремих положень законодавства у процесі реорганізації Державної фіскальної служби» від 28 жовтня 2021 року №1127 доручено Бюро економічної безпеки України прийняти в упорядкованому стані від Державної фіскальної служби архівні кримінальні справи, досудове розслідування щодо яких закінчено, та речові докази, які були вилучені в ході досудових розслідувань.
Таким чином, відповідач вважає, що оскільки діяльність підрозділів податкової міліції не належить до сфер діяльності ДПС України та її територіальних підрозділів, Головне управління Державної податкової служби України в Полтавській області не є належним відповідачем у даній цивільній справі.
Представник БЕБ України (третя особа) у пояснення по суті спору, що надійшли до суду 14 травня 2025 року, а також у судовому засіданні щодо цього зазначив таке.
Указом Президента України від 22 серпня 1996 року «Про утворення Державної податкової адміністрації України та місцевих державних податкових адміністрацій» було утворено Державну податкову адміністрацію України. Визначено, що Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, районах, містах і районах у містах з дня їх утворення є правонаступниками відповідних державних податкових інспекцій.
Указом Президента України від 09 грудня 2010 року №1085/2010 було утворено Державну податкову службу України, реорганізувавши Державну податкову адміністрацію. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 вересня 2011 року №836-р було встановлено можливість забезпечення здійснення Державною податковою службою функцій і повноважень Державної податкової адміністрації, що припиняється. Тобто, від Державної податкової адміністрації перейшли повноваження до Державної податкової служби.
Указом Президента України від 18 березня 2013 року № 141/2013 «Про Міністерство доходів і зборів України» в пункті 2 визначено, що Міністерство доходів і зборів України є правонаступником Державної податкової служби України та Державної митної служби України, що реорганізуються.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 160 «Про утворення Державної фіскальної служби» було утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення (пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 - орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації ). До того ж, постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року №311 було реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби. Зокрема, відповідно до додатку 2 вищевказаної постанови, серед іншого, Головне управління Міндоходів у Полтавській області було реорганізоване у Головне управління ДФС у Полтавській області.
Постановою 1200 було утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України № 236 від 21 травня 2014 року «Про Державну фіскальну службу України» у складі ДФС та її територіальних органів діють підрозділи податкової міліції, які здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, виконують оперативно-розшукову, кримінально процесуальну та охоронну функції.
На переконання представника БЕБ України, останнім органом, у складі якого діяла податкова міліція, є ДФС України (до такого ж, висновку прийшов Подільський районний суд міста Києва у рішенні від 21 жовтня 2024 року у справі № 758/2225/24).
Водночас, враховуючи, що спірний арешт було накладено у 1999 році на підставі повідомлення податкової міліції, та з огляду на територіальну прив`язку арешту до Полтавської області, обґрунтовано вважати, що відповідні процесуальні дії були вчинені саме структурним підрозділом податкової міліції, який на той момент функціонував у складі податкових органів Полтавської області.
У зв`язку з подальшими реорганізаціями системи органів державної податкової служби, відповідна податкова міліція в результаті правонаступництва та структурних змін залишилася у складі Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області.
Статтею 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Частина друга статті 107 ЦК України передбачає, що після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.
Згідно з частиною 4 статті 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Отже, норми статей 91, 104 та 107 ЦК України свідчать про те, що у разі реорганізації юридичної особи правонаступник може бути визначений тільки з передавального акту після подання його на державну реєстрацію, тобто, лише після державної реєстрації припинення такої юридичної особи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2021 року № 510 «Про утворення Бюро економічної безпеки України» утворено Бюро економічної безпеки України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 травня 2019 року № 395 «Питання Державної податкової служби» (із змінами) та розпорядження Кабінету Міністрів України від 24 листопада 2021 року № 1493-р «Про початок діяльності Бюро економічної безпеки» БЕБ не визначено правонаступником Державної фіскальної служби України та її територіальних органів, зокрема ГУ ДФС у Полтавській області.
Більш того, Бюро економічної безпеки України не є органом влади, до якого приєдналось Головне управління ДФС у Полтавській області.
Згідно моніторингу стану Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомо, що ДФС України та її територіальні органи, зокрема ГУ ДФС у Полтавській області, станом на сьогодні функціонують через голів ліквідаційних комісій та їх членів, запис про припинення до вказаного реєстру не внесено.
Отже, представник БЕБ України зазначив, що ГУ ДФС у Полтавській області та Державна фіскальна служба України - це єдині органи, які: мають відношення до предмету спору; вчиняли дії по відношенню до майна Позивача, на яке було накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна; мають відповідати у справі за дії вчинені чи не вчинені під час розслідування кримінального провадження, за результатами якого було накладено спірний арешт на нерухоме майно позивача; мають володіти інформацією про кримінальне провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно позивача.
Таким чином, представник БЕБ України підтримав думку відповідача про залучення співвідповідачем територіальний підрозділ ДФС України, що перебуває у стадії припинення.
Представник позивачки підтримав пояснення представниці відповідача та заявив клопотання з підстав, озвучених нею та представником третьої особи БЕБ України.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені
Дослідивши матеріали справи, заслухавши клопотання представниці відповідача, пояснення представника третьої особи Бюро економічної безпеки України, позицію представника позивачки, суд дійшов наступного висновку.
Ураховуючи низку прийнятих з 1999 року (час накладення арешту на приміщення позивачки) законодавчих та нормативно-правових актів, які регулюють питання функціонування податкових органів України, а саме: Указу Президента України від 22 серпня 1996 року «Про утворення Державної податкової адміністрації України та місцевих державних податкових адміністрацій», Указу Президента України від 09 грудня 2010 року №1085/2010, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 вересня 2011 року №836-р, Указу Президента України від 18 березня 2013 року № 141/2013 «Про Міністерство доходів і зборів України», постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 160 «Про утворення Державної фіскальної служби», постанови Кабінету Міністрів України № 236 від 21 травня 2014 року «Про Державну фіскальну службу України» постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19 червня 2019 року №537, постанови Кабінету Міністрів України від 15 травня 2019 року № 395 «Питання Державної податкової служби», розпорядження Кабінету Міністрів України від 24 листопада 2021 року № 1493-р «Про початок діяльності Бюро економічної безпеки», Закон України «Про Бюро економічної безпеки України», функції, які виконувала податкова поліція, ДФС України та її територіальні органи, зокрема ГУ ДФС у Полтавській області, станом на сьогодні функціонують через голів ліквідаційних комісій та їх членів, запис про припинення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено.
Відповідно до частини першої статті 51 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).
Частиною четвертою статті 51 ЦПК України визначено, що про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Відповідно до частини четвертої статті 51 ЦПК України, про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що клопотання представника відповідача, підтримане представником позивача, про залучення по справі в якості співвідповідача Головного управління ДФС України в Полтавській області підлягає задоволенню насамперед як спосіб захисту прав та інтересів сторін.
На підставі викладеного, керуючись статтями 51, 222, 259, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання представника позивачки про залучення співвідповідача Головне управління ДФС України в Полтавській області задовольнити.
Розгляд справи здійснювати спочатку.
Зобов`язати позивача направити (вручити) копію позовної заяви з додатками залученому співвідповідачу та докази такого направлення (вручення) надати суду.
Визначити співвідповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк співвідповідачі мають право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог частини 4 статті 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів співвідповідачі зобов`язані надіслати іншим учасникам справи. Частиною 8 статті 178 ЦПК України визначається, що у разі ненадання співвідповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини 1 статті 193 ЦПК України, у строк для подання відзиву співвідповідачі мають право пред`явити зустрічний позов.
Встановити позивачу 5-денний строк з дня отримання копії відзиву (у разі його надіслання відповідачем) для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин 3-5 статті 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Встановити співвідповідачу 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив (у разі його надіслання позивачем) для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частин 3-5 статті 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Роз`яснити учасникам справи про наявність у нього прав та обов`язків, визначених статтями 43, 44, 49 ЦПК України.
Судове засідання у даній цивільній справі, яке відбудеться у приміщенні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за адресою: Полтавська область, місто Лубни, вулиця Монастирська, будинок №17, відкласти на 18 червня 2025 року на 13 год. 00 хв.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В. Рудалєва