Справа № 559/1202/25
Провадження № 2/559/671/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Макеєва С.В.,

секретаря судового засідання Франчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Вишковська Валентина Іванівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дубенський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вишковська В.І. звернулась до Дубенського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дубенський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_3 (далі - позивач) перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (далі - відповідач) з 28 квітня 2007 року. У сторін за час шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Дубенського міськрайонного суду №559/1617/20 від 04 березня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. Визначено місце проживання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю - ОСОБА_6 . Визначено місце проживання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - з батьком - ОСОБА_2 .

04 вересня 2021 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , у зв`язку з реєстрацією шлюбу прізвище позивачки було змінено з ОСОБА_8 на ОСОБА_1 . У позивачки в другому шлюбі народилося двоє дітей, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто, станом на сьогодні змінився сімейний статус позивачки та кількість осіб, які перебувають на її утриманні. Найменшій дитині станом на сьогодні вісім місяців, це грудна дитина, звісно, що позивачка позбавлена можливості працювати та отримувати дохід, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Єдиним джерелом доходів позивачки є соціальні виплати, а саме одноразова грошова допомога при народженні дитини що становить 860 грн.

Обоє дітей від першого шлюбу: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 фактично проживають з батьком, відповідачем по справі. На виконанні у Дубенському відділі ДВС у Дубенському районі Рівненської області перебуває два судових накази про стягнення аліментів з позивачки на користь відповідача на утримання дітей: Судовий наказ №559/1726/24 від 22.05.2024 року виданий Дубенським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходів), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 20 травня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ №559/2429/20 від 20.01.2021 року виданий Дубенським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходів), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 11 листопада 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з тим, що позивачкою добровільно надавалася посильна допомога дітям, відповідач подав заяву до відділу ДВС про повернення виконавчого листа про стягнення аліментів без виконання. На підставі вищевказаної заяви, державним виконавцем Дубенського відділу ДВС (ВП 64428593) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, підстава - надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документу без подальшого виконання. Так, 16.03.2021 року згідно ст. 39 п.1 ч. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» судовий наказ №559/2429/20 від 20.01.2021 був повернутий стягувачу за його заявою. 29.05.2024 року даний наказ був пред`явлений повторно, у зв`язку з чим і утворилася заборгованість за період з 16.03.2021 року по 29.05.2024 року, що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості по сплаті аліментів. Крім того, відповідач в березні 2024 року подав до суду позов про позбавлення батьківських прав та надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання дитини (справа №559/964/24), яка перебуває на даний час в суді. Згідно довідки-розрахунку про розмір заборгованості по аліментах від 20.03.2025 року №10873, заборгованість по аліментах станом на 01.03.2025 року складає 120 629,77 гривень. Крім того, виходячи з довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 26.02.2025 року Дубенського відділу ДВС, вбачається, що державним виконавцем у відповідності до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» було застосовано штраф по аліментах у розмірі 67 483,47 грн. (За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів). Проте, заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки виникла не з вини позивачки, а у зв`язку з діями відповідача. Якби відповідач не звертався з заявою про зупинення виконавчого провадження 16.03.2021 року, то аліменти б вираховувалися з офіційного доходу позивачки, яка на той час працювала та мала офіційні доходи, відповідно і заборгованість не утворилася. Тобто, станом на сьогодні на виконанні у Дубенському відділі ДВС перебуває два виконавчих провадження по стягненню аліментів з позивачки по 1/4 від усіх видів її доходу на кожну дитину, що становить 50% від її доходу, а також наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 120 629,77 грн.

Єдиним джерелом мого доходу позивачки є допомога при народженні дитини, тобто 860 грн. в місяць. Аліменти нараховуються у розмірі по 2854,50 грн на кожну дитину, тобто 5709 грн в місяць (нарахування аліментів відбувається у розмірі по 1/4 на кожну дитину з середнього заробітку по регіону). Тому, станом на сьогодні з позивачки стягується 50% від середнього заробітку по регіону на утримання обох дітей. Позивачка в жодному разі не заперечує проти сплати аліментів, тому що утримання дитини є обов`язком батьків і вона його виконує в міру своїх фінансових можливостей. Однак, на сьогоднішній день виникли обставини, за наявності яких розмір стягуваних з позивачки аліментів може бути зменшено. Дана ситуація поставила позивачку в скрутне матеріальне становище, враховуючи наявність на її утриманні двох маленьких дітей, витрати на комунальні послуги та власні потреби у їжі, одязі, взутті, лікарських засобах та засобах гігієни тощо. Крім того, позивачка має захворювання, ДОА лівого колінного суглобу з вираженим болевим синдромом, згідно витягу з постанови ЛКК від 26.02.2025 року по стану здоров`я потребує медикаментозного і санаторно-курортного лікування. Обоє дітей позивачки мають діагноз частохворіючих, діти потребують постійного медикаментозного лікування та проходження реабілітаційних заходів. Враховуючи ці всі обставини, значна сума коштів йде на лікування як позивачки так і її дітей. За таких обставин, враховуючи матеріальний стан позивачки, зміну її сімейного стану, стан здоров`я позивачки та її дітей, вважаємо стягнення з неї аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/2 від доходу таким, що не відповідає нормам матеріального права та може бути змінено. Вважає, що стягнення аліментів у розмірі по 1/9 частині усіх видів її заробітку на кожну дитину, буде розумним, не суперечитиме нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав обох неповнолітніх дітей, відповідача та прав позивачки, у зв`язку з чим і нею прийнято рішення про звернення до суду з даним позовом.

Просить зменшити розмір аліментів, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/9 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/9 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по сплаті аліментів розмірі 120 629,77 гривень та штрафу у розмірі 64 483,47 грн, нарахованих державним виконавцем Дубенського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області у ВП №75180046 на підставі судового наказу №559/2429/20 року, виданого Дубенським міськрайонним судом 20.01.2021 року.

Представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Лопухович А.О. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач позовні вимоги за даним позовом визнає частково. Вважає, що ОСОБА_1 свідомо не сплачувала аліменти на утримання двох синів, хоча знала про наявність такого обов`язку та мала можливість це робити. ОСОБА_2 розцінює це як її свідоме небажання матеріально утримувати своїх дітей. Виконавчий документ був забраний ОСОБА_2 у 2021 році по проханню самої матері дітей, позивачки ОСОБА_1 , яка просила його це зробити, обіцявши взамін платити аліменти добровільно і вчасно, без стороннього примусу. Натомість, вона абсолютно забула за своїх старших синів, не надавала матеріальної допомоги, не сплачувала аліменти, а влаштовувала своє особисте життя і народжувала інших дітей. Та обставина, що відповідачем був забраний виконавчий лист із ДВС не позбавляла її обов`язку платити аліменти на їх утримання і, у разі повторного пред`явлення, надати докази їх сплати для державного виконавця. Проте, вона не приймала участі у їх житті та не платила призначених судом аліментів. Таким чином, такі обставини не може бути підставою для зміни розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Двоє синів від першого шлюбу мають рівні з іншими дітьми позивача права на їх утримання незалежно від того, проживає з ними матір чи ні. Надані докази не свідчать, що зміна її сімейного стану призвела до погіршення її матеріального становища, а розмір її доходу не дозволяє їй забезпечувати достатній рівень життя новоутвореної родини, оскільки у двох менших дітей є також і їх батько. Відповідач погоджується на зменшення аліментів лише у межах мінімального розміру визначеного законом, а саме на 1/3 частку на утримання обох синів, що становить по 1/6 частки на кожного із них. Вважає, що пред`явлені вимоги щодо звільнення позивачки від сплати заборгованості по аліментах, а тим паче, призначеного державним виконавцем штрафу за їх несплату у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», який і передбачає і відповідний порядок оскарження таких постанов, задоволенню не підлягають.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дубенського районного суду від 07.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду.

Представник позивача адвокат Вишковська В.І., згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Лопухович А.О., згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без відповідача та його представника, позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи: начальник Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ганна Мулик, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без участі представника відділу.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч.2 ст.247, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 28 квітня 2007 року, який розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 4 березня 2021 року. Визначено місце проживання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - з матір`ю, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - з батьком (а.с. 9-10).

У свідоцтвах про народження дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 11, 12).

04 вересня 2021 року позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 , її прізвище було змінено на ОСОБА_1 (а.с. 16).

У свідоцтвах про народження дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначені: ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с. 17, 18).

Як свідчать довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Здоровя +», діти ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мають діагноз частохворіючих, потребують постійного медикаментозного лікування та проходження реабілітаційних заходів (а.с. 19, 20).

Згіндно витягу з постанови ЛКК, ОСОБА_1 має захворювання: ДОА лівого колінного суглобу з вираженим болевим синдромом, по стану здоров`я потребує медикаментозного і санкурортного лікування (а.с. 21).

На виконанні у Дубенському відділі ДВС у Дубенському районі Рівненської області перебуває ЗВП №75189797, яке об`єднує два виконавчих провадження №76179278 та №75180046 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 . Станом на 01.03.2025 заборгованість по сплаті аліментів становить 120228, 65 грн. (а.с. 23).

Згідно довідки-розрахунку про розмір заборгованості по аліментах від 20.03.2025 року №10873, заборгованість по аліментах станом на 01.03.2025 року складає 120 629,77 гривень (а.с. 24).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 26.02.2025 року Дубенського відділу ДВС, вбачається, що державним виконавцем у відповідності до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» було застосовано штраф по аліментах у розмірі 67 483,47 грн. (а.с. 22).

Як свідчить постанова державного виконавця Дубенського відділу ДВС (ВП 64428593) про закінчення виконавчого провадження від 16.03.2021 року, згідно ст. 39 п.1 ч. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» судовий наказ №559/2429/20 від 20.01.2021 був повернутий стягувачу за його заявою (а.с. 13).

31.05.2024 року державним виконавцем Дубенського відділу ДВС (ВП 75180046) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання на підставі судового наказу №559/2429/20 від 20.01.2021 (а.с. 14).

31.05.2024 року державним виконавцем Дубенського відділу ДВС (ВП 75179278) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання на підставі судового наказу №559/1726/24 від 27.05.2024 (а.с. 15).

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 27.03.2024 відкрито провадження в цивільній справі №559/964/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування Дубенської міської ради, відділ ЦНАП «Дубенської міської ради» про позбавлення батьківських прав та надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання (а.с. 28).

Згідно довідки Спеціальної школи в м. Дубно, ОСОБА_1 працює помічником вихователя з 13.10.2015. з 15.11.2021 знаходиться у відпустках по догляду за дітьми до досягнення ними 3-х річного віку (а.с. 29).

Відповідно до довідки УСЗН Дубенської міської ради, ОСОБА_1 отримує одноразову грошову допомогу при народженні дитини 860 грн (а.с. 30-31).

Згідно виписки-епікризу з медичної картки стаціонарного хворого №6512 (25) ОСОБА_2 мав оперативне втручання з приводу пахової грижи, має гіпертонічну хворобу 2 ст., 2-3 ризик, гіпертензивне серце, комбіновану аортальну ваду (а.с. 68).

IV. Норми права, які застосував суд.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дана норма містить підстави для коригування аліментів шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення/зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановленихст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Тобто з аналізу даної правової норми вбачається, що питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що підстав для звільнення від сплати заборгованості по аліментах немає.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд враховує, що на виконанні у Дубенському відділі ДВС перебуває два виконавчих провадження по стягненню аліментів з позивачки по 1/4 від усіх видів її доходу на кожну дитину, що становить 50% від її доходу, а також наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 120 629,77 грн.

Обґрунтовуючи необхідність зменшення розміру присуджених аліментів позивачка, на підставу такого зменшення відповідно до статті 192 СК України, посилається на зміну матеріального стану в бік погіршення, обумовлену утриманням ще двох малолітніх дітей, які є частохворіючими, хворіє також і вона.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що не заперечує проти задоволення вимог позивача щодо зменшення розміру стягнутих рішеннями суду аліментів до 1/6 від усіх видів заробітку позивачки на кожну дитину.

Враховуючи зазначене вище, а також положення ст. 182 СК України та наявність підстав, визначених ч. 1 ст. 192 СК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивачки до 1/6 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме засадам розумності та справедливості.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Обґрунтовуючи вимогу щодо звільнення від сплати заборгованості, позивачка покликається на те, що відповідач подав заяву до відділу ДВС про повернення виконавчого листа про стягнення аліментів без виконання, на підставі якої державним виконавцем Дубенського відділу ДВС ВП винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та 16.03.2021 року згідно ст. 39 п.1 ч. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» судовий наказ №559/2429/20 від 20.01.2021 був повернутий стягувачу за його заявою. 29.05.2024 року даний наказ був пред`явлений повторно, у зв`язку з чим і утворилася заборгованість за період з 16.03.2021 року по 29.05.2024 року (майже за три роки).

Таким чином, враховуючи, що заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки виникла не з вини позивачки, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про звільнення від сплати призначеного державним виконавцем штрафу, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в цій частині, оскільки порядок нарахування державним виконавцем штрафу, та порядок оскарження таких постанов передбачений ЗУ «Про виконавче провадження», та не є предметом розгляду даного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 84, 180-183, 184, 191, 195, 197 СК України, ст. ст.4, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 265, 268, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Вишковська Валентина Іванівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дубенський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на підставі:

Судового наказу №559/2429/20 виданого Дубенським міськрайонним судом від 20 січня 2021 року, стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення ним повноліття;

Судового наказу №559/1726/24 виданого Дубенським міськрайонним судом від 27 травня 2024 року, стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення ним повноліття.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 120629 (сто двадцять тисяч шістсот двадцять дев`ять) гривень 77 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дубенський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: вул. Грушевського, буд. 134, м. Дубно, Рівненської області, )

Суддя: С.В. Макеєв