ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Суми

Справа №583/4903/23

Номер провадження 22-ц/816/21/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ»,

третя особа Приватне акціонерне товариство «РАЙЗ-МАКСИМКО»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ»

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2024 року у складі судді Плотникової Н.Б., ухвалене в м.Охтирка,

в с т а н о в и в :

29 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ», третя особа - ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» про розірвання договору оренди землі та стягнення індексації.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власницею земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0682. В 2017 році уклала договір оренди № 236/17 з ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0682 площею 2,4004 га строком на 10 років. 18.07.2018 р. ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО», ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та вона уклали додаткову угоду № 1 до договору, в якій новий орендар - ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» приймає на себе всі права та обов`язки від ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО». 20.12.2018 р. між ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду «Про внесення змін до договору оренди № 236/17 від 02.10.2017 р.», в якій п.9 Договору доповнили словами: «у термін з 01.01.2018 р. по 31.12.2019 р. орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавцю згідно Податкового кодексу України.

Посилаючись на те, що орендар неналежним чином виконує умови договору, а саме орендну плату сплачує без індексації, тобто частково не виконує обов`язку зі сплати орендної плати, уточнивши позовні вимоги, просила розірвати договір оренди № 236/17 від 02.10.2017 р. укладений між нею та ТОВ «Райз-Північ» щодо оренди земельної ділянки площею 2,4004 га, кадастровий номер :01:001:0682, стягнути з ТОВ «Райз-Північ» невиплачену індексацію орендної плати в розмірі 26574,10 грн.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано договір оренди землі № 236/17, зареєстрований 02 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО», правонаступником якого є ТОВ«РАЙЗ ПІВНІЧ», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 жовтня 2017 року за № 22649953 щодо земельної ділянки площею 2,4004 га, кадастровий номер :01:001:0682, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області.

Стягнуто з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь ОСОБА_1 10174,70 грн орендної плати, обрахованої без вирахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 407,97 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ», посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вважає, що суд першої інстанції не врахував той факт, що позивачу щорічно виплачувалася орендна плата у відповідності до розміру земельної ділянки, що відповідало домовленості сторін. Розрахунки, надані позивачем, зроблені некоректно.

Зазначає, що порядок індексації орендної плати законом не передбачений, у договорі оренди землі, укладеному з позивачем, така інформація відсутня. Складність також полягала в тому, що індекс інфляції публікується за попередні періоди, тому на час виплати орендної плати точний індекс інфляції за поточний рік ще не був відомий.

Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно та неправомірно провів розрахунок індексації орендної плати, не застосувавши строків позовної давності, про що було вказано у відзиві на позовну заяву.

Крім того, вважає, що часткова невиплата орендної плати в силу ст. 141 ЗК України, ст. 32 Закону України «Про орендну плату» не є підставою для розірвання спірного договору, оскільки не носить систематичного характеру та не є суттєвою по відношенню до виконаної частини умов договору.

Учасники справи правом на подання відзиву не скористались.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без даних осіб, їх позиція є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.10.2017 р. між ОСОБА_1 , яка є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4004 га, кадастровий номер :01:001:0682, що розташована на території Чернеччинської сільської громади (раніше Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області) та ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» було укладено договір оренди землі № 236/17 строком на 10 років. 02.10.2017 р.

Відповідно до п. 5 Договору № 236/17 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 76444,61 грн.

Пунктами 9, 10, 11 Договору № 236/17 визначено, що орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7644,46 грн, із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавця згідно Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», та за окремим додатковим погодженням сторін може вноситись у формі: натуральній, відробітковій. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у такі строки: один раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 01 грудня.

18.07.2018 р. між ОСОБА_1 (орендодавець), ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» (Орендар) та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» (Новий орендар) укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі № 236/17, відповідно до якої Орендар передає, а Новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в договорі оренди. Сторони домовилися внести зміни /доповнення в договір оренди, зокрема, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 76444,61 грн., з 2017 року орендна плата складає 7644,46 грн. (а.с. 12).

Згідно відомостей про виплату готівки № 4 від 04.02.2019 р. та № 2 від 15.10.2019 р. ОСОБА_1 під підпис отримала оренду плату за 2019 р. в розмірі 7999,86 грн (1230,76 грн. + 6769,10 грн.) (а.с. 65-67, 71-73).

Згідно податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого податку за 1 та 4 квартал 2019 р., 3 та 4 квартал 2020 р. ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було нараховано та сплачено орендну плату в 2019 році в розмірі 9937,81 грн. (1528,89 грн. в 1 кварталі 2019 р. +8408,92 грн. в 4 кварталі), в 2020 році в розмірі 9173,37 грн. (764,45 грн. в 3 кварталі +8408,89 грн. в 4 кварталі) (а.с. 95-111).

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_2 за період з 01.01.2015 р по 22.01.2024 р. вбачається, що ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було виплачено орендну плату ОСОБА_2 у 2020 році в розмірі 7384,64 грн. (615,38 грн. 16.07.2020 р. та 6769,26 грн. 19.10.2020); у 2021 році в розмірі 7384,56 грн. (615,38 грн. 22.06.2021 р. та 6769,18 грн. 29.09.2021 р.), в 2022 р. в розмірі 6769,18 грн. (21.12.2022 р.), в 2023 р. в розмірі 6769,18 грн. (21.09.2023 р.).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з І кварталу 2019 року по 4 квартал 2021 року та з І кварталу 2022 року по 3 квартал 2023 року, наданих Головним управлінням ДПС у Сумській області, Охтирська ДПІ (Охтирський район) ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було нараховано та виплачено орендну плату без вирахування податків та інших обов`язкових платежів ОСОБА_1 : у вересні 2021 р. в розмірі 8408,89 грн., у грудні 2022 р. в розмірі 8408,89 грн., у вересні 2023 р. в розмірі 8408,89 грн. (а.с. 78-80, 88).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем істотно порушено договір, а саме не в повному обсязі сплачувалася орендна плата, що згідно із ч.1 ст. 141 ЗК України є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. Крім того, суд вважав, що права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь позивача суми невиплаченої індексації за договором оренди землі.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитися не може, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом ст.ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі № 236/17 та додаткової угоди до цього договору слідує, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Розмір орендної плати за умовами п. 10 договору оренди, має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, а доводи відповідача, про те, що сторони не врегулювали питання, яким саме чином/способом та в якому порядку обчислювати індексацію, є безпідставними.

Так, розрахунок індексації здійснюється за формулою: [Сума індексації] = [Орендна плата] х [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Орендна плата], де: [Орендна плата] - сума орендної плати, яка підлягає індексації, [Сукупний індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період.

Базовим місяцем початку обрахунку індексації є листопад 2017 року (наступний місяць після реєстрації договору оренди землі № 236/17 р.).

Отже, розмір орендної плати за договором № 236/17, з наступними змінами та доповненнями внесеними до нього, з урахуванням індексу інфляції, складав:

у 2019 році 8907,67 грн. (7644,46 грн. (сума орендної плати) x 1,16525 (сукупний індекс інфляції за період з листопада 2017 року по жовтень 2019 року), відповідачем виплачено 9937,81 грн. (переплата становить 1030,14 грн.);

у 2020 році 9140,83 грн. (7644,46 грн. (сума орендної плати) x 1,19575 (сукупний індекс інфляції за період з листопада 2017 року по жовтень 2020 року), з яких виплачено 9173,37 грн. (переплата становить 32,54 грн.);

у 2021 році 10045,92 грн. (7644,46 грн. (сума орендної плати) x 1,31414 (сукупний індекс інфляції за період з листопада 2017 року по вересень 2021 року), з яких виплачено 8408,89 грн. (недоплата становить 1637,03 грн.);

у 2022 році 13013,21 грн. (7644,46 грн. (сума орендної плати) x 1,70231 (сукупний індекс інфляції за період з листопада 2017 року по грудень 2022 року), з яких виплачено 8408,89 грн. (недоплата становить 4604,32 грн.).

у 2023 році 13404,92 грн. (7644,46 грн. (сума орендної плати) x 1,75355 (сукупний індекс інфляції за період з листопада 2017 року по вересень 2023 року), з яких виплачено 8408,89 грн. (недоплата становить 4996,03 грн.).

Колегія суддів погоджується з розрахунком орендної плати з урахуванням індексації, наведеним судом першої інстанції, так як він зроблений відповідно до вимог законодавства. Не погоджуючись з цим розрахунком, відповідачем не наведено власного розрахунку.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що відповідачем не було виконано взятих на себе зобов`язань за укладеним договором оренди землі, оскільки виплата орендної плати за 2021 - 2023 роки позивачу проводилася без урахування індексації. Розмір недоплаченої орендної плати становить 10174,70 грн, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Щодо доводів відповідача про проведення розрахунку заборгованості з орендної плати з пропуском строків позовної давності, то їх колегія суддів вважає безпідставними.

Зокрема, позивач, звертаючись до суду з позовом у вересні 2023 року просила стягнути заборгованості з орендної палати, яка виникла за 2020-2023 роки.

Відповідно до п. 12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Тобто, з урахуванням вказаних норм, з позовом про стягнення заборгованості за договором оренди позивачка звернулася в межах строків позовної давності.

Переглядаючи рішення суду в частині вирішення позовних вимог про розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України передбачено,що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 виснувала, що у разі якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначено умовами договору оренди землі, тобто коли орендар допустив недоплату орендної плати й таке порушення умов договору є істотним, тоді застосуванню підлягає не спеціальна норма пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України.

Тобто якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, то договір має бути розірваний на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

У випадку неістотної недоплати орендної плати (чи встановлення неістотності такого порушення судом) ефективним та пропорційним буде такий спосіб захисту, як стягнення заборгованості з орендної плати.

Порушення договору на предмет істотності суд оцінює винятково за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає зміни чи розірвання договору.

У кожному конкретному випадку істотність порушення договору потрібно оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон визначає за допомогою іншої оціночної категорії - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала під час укладення договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданих цим порушенням втрат, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Йдеться не лише про грошовий вираз зазначених втрат, зокрема й збитків, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданих порушенням договору втрат із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2021 року у справі № 910/2861/18 та від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, у яких зазначено, що для застосування частини другої статті 651 ЦК України суд має встановити не лише факт порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди (яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди), її розмір, а також те, чи дійсно істотною є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати.

Розірвання договору як санкція має бути максимально збалансованим і відповідати тяжкості допущеного порушення. Вирішальне значення для застосування зазначеного припису закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення має вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 199/3846/19).

Колегією суддів було встановлено, що дійсно відповідачем у 2021 - 2023 роках не були в повному обсязі виконані зобов`язання за договором оренди землі в частині виплати орендної плати з урахуванням індексації. Розмір недоплаченої орендної плати за 2021 рік становить 1637,03 грн, що складає 16% від річного розміру орендної плати, за 2022 рік становить 4604,32 грн, що складає 35% від річного розміру орендної плати, за 2023 рік становить 4996,03 грн, що складає 37% від річного розміру орендної плати.

Зазначені розміри недоплаченої відповідачем орендної плати, на переконання колегії суддів, є незначними та внаслідок недоплати орендної плати орендодавець не був значною мірою позбавлений того, на що розраховував. Жодних доказів на спростування даного висновку позивачем не надано. При цьому, колегія суддів бере до уваги, що за 2019 та 2020 роки мала місце переплата орендної плати.

Позиція сторін свідчить про те, що вони не дійшли згоди щодо порядку обрахунку розміру орендної плати з урахуванням індексації, тобто умисної недоплати орендної плати з боку відповідача позивачем не доведено.

Таким чином, зважаючи на те, що часткова несплата відповідачем орендної плати у 2021 - 2023 роках не призвела до істотного порушення умов укладеного між сторонами договору, колегія суддів не вбачає підстав для розірвання договору оренди землі №236/17 та вважає, що стягнення з відповідача заборгованості із орендної плати буде ефективним та пропорційним способом захисту порушеного права позивача.

Виходячи з викладеного, на підставі п. 3) та п. 4) ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди землі, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір лише за одну з двох позовних вимог (майнового та немайнового характеру), а за результатами апеляційного перегляду одна з вимог (немайнова) не підлягає задоволенню, позивачу не компенсується судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції.

Таким чином, рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь ОСОБА_1 судових витрат.

Пропорційно до частки задоволених вимог апеляційної скарги відповідача, з позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» судовий збір в розмірі 1610,40 грн, сплачений товариством за апеляційний перегляд рішення суду.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 05 червня 2024 року у справі №583/2206/23.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2024 року в частині задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди землі та в частині стягнення судових витрат скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ», третя особа Приватне акціонерне товариство «РАЙЗ-МАКСИМКО» про розірвання договору оренди землі.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2024 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» невиплаченої індексації залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» судові витрати в розмірі 1610 грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов