Справа № 569/3055/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника позивача адвоката Бевз Т.С.,

представника відповідача адвоката Костюченка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської обласної ради про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Рівненської обласної ради про визнання протиправним та скасування розпоряджень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що комісією під час службового розслідування вимагались документи, ведення яких законодавством України не передбачено та технічно неможливо, комісією не враховано норми абзацу 11 статті 60-2 КЗпП, згідно з якими на час загрози поширення епідемії, пандемії, необхідності самоізоляції працівника у випадках, встановлених законодавством, та/або у разі виникнення загрози збройної агресії, надзвичайної ситуації техногенного, природного чи іншого характеру дистанційна робота може запроваджуватися наказом (розпорядженням) роботодавця без обов`язкового укладення трудового договору про дистанційну роботу в письмовій формі.

Позивач також посилається на те, що Акт службового розслідування не відповідає вимогам Порядку проведення службового розслідування, затвердженого постановою КМУ від 13 червня 2000 р. № 950. Комісією не встановлено жодного випадку незаконного чи нецільового використання фінансових та матеріальних ресурсів, не виявлено шкоди, яку заподіяно закладу. Твердження заявниці, які стали підставою для проведення службового розслідування в ході його проведення не знайшли свого підтвердження. В порушення вимог законодавства та Контракту, комісією під час службового розслідування не встановлено систематичного невиконання керівником обов`язків, покладених на нього контрактом, та завдань, передбачених положенням про заклад, тому рекомендації комісії, викладені в акті є протиправними.

Зважаючи про протиправність висновків, викладених в акті службового розслідування просить:

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження Голови Рівненської обласної ради № 03 від 10 січня 2025 року «Про результати проведення службового розслідування стосовно ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія » Рівненської обласної ради ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати Розпорядженням Голови Рівненської обласної ради № 04 від 13 січня 2025 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити його на посаді Ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія Рівненської обласної ради з 14 січня 2025 року;

- стягнути на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з дати незаконного звільнення (14.01.2025) і до дати постановлення судового рішення а також судові витрати.

11 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та відзив на позовну заяву (том 1 а.с. 104-107, 129-140).

Клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду було мотивоване тим, що враховуючи правову природу цього спору, його розгляд має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір має публічно-правовий характер, так як ОСОБА_1 , обіймаючи посаду ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія», є посадовою особою юридичної особи публічного права, а тому Рішення про звільнення його з посади ректора комунального закладу вищої освіти стало можливим у зв`язку з реалізацією головою Рівненської обласної ради владних функцій державного органу, під час яких він діяв як владний державний орган, як особа публічного права, яка уповноважена на видання актів у межах своїх повноважень

У відзиві було зазначено про те, що позивачем не було дотримано вимог ч. 11 ст. 60-2 КЗпП, яким передбачено термін ознайомлення для працівника з наказом у 2 дні, зокрема Наказ видано 01 вересня 2022 року, дистанційна форма роботи запроваджувалась на наступний день, тобто 02 вересня 2022 року, разом з тим, згідно вимог ч. 11 ст. 60-2 КЗпП, така форма роботи могла запроваджуватись не раніше 04 вересня 2022 року. Стосовно ОСОБА_3 вказано, що позивачем не надано жодних документів, в тому числі Трудового договору про дистанційну форму роботи, або ж наказу про запровадження такої роботи, для відповідного працівника, як у період проведення службової перевірки, так і не долучено у вигляді додатків до позовної заяви, чим Позивачем порушено вимоги трудового контракту та чинного законодавства України, у вигляді невиконання своїх обов`язків, передбачених КзПП та ч. 9.21 ст. 9 Розділу ІІ Контракту щодо забезпечення трудової і виробничої дисципліни.

У відзиві було також вказано, що комісією було встановлено, що Відповідач неналежно дотримувався умов контракту укладеного з ректором комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради, що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селиш, міст Рівненської області від 09.03.2023 № 278, а саме згідно з пунктом 7 розділу ІІ Контракту зазначено, що керівник закладу зобов`язується щорічно до 01 листопада подавати на погодження Рівненській обласній раді програму розвитку закладу, кошторис, штатний розпис та структура закладу погоджуються з постійними профільними комісіями обласної ради.

17 березня 2025 року представником позивача було подано відповідь на відзив, до якого було долучено Протокол № 51 від 10 листопада 2023 року та Протокол № 63 від 22 листопада 2024 року на підтвердження своєчасності подання програм розвитку (том 1 а.с. 150-154, 156-162).

Представник позивача адвокат Бевз Т.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача адвокат Костюченко С.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, просить в їх задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі позивач) працював на посаді керівника Комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради з 16 жовтня 1998 року.

Листом від 08.12.2022 року Рівненська обласна рада (далі Відповідач) поінформувала позивача про зміну істотних умов праці та необхідність переведення позивача із безстрокового трудового договору на строковий (введення контрактної форми договору) та запропоновано укласти контракт на посаді ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради з 20.12.2022 року на період дії воєнного стану, але не пізніше 6 місяців з дня його призначення та скасування (том 1 а.с. 84-85).

09 березня 2023 року між Рівненською обласною радою та ОСОБА_1 було укладено Контракт № 278 з ректором комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради, що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області (том 1 а.с. 85-88, 89).

На підставі звернення ОСОБА_4 , в якому було наведено інформацію щодо можливого невиконання чи неналежного виконання службових обов`язків, можливої розтрати бюджетних коштів ректором ОСОБА_1 Розпорядженням Голови Рівненської обласної ради від 29.11.2024 року № 136 було розпочато проведення службового розслідування стосовно ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради.

10 січня 2025 року Розпорядженням Голови Рівненської обласної ради № 03 погоджено Акт службового розслідування та висновки комісії з проведення службового розслідування стосовно ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія » Рівненської обласної ради ОСОБА_2 (том 1 а.с. 68).

13 січня 2025 року Розпорядженням Голови Рівненської обласної ради № 04 було достроково розірвано з 14 січня 2025 року контракт з ректором комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія » Рівненської обласної ради ОСОБА_1 (том 1 а.с. 13).

Оскаржуване Розпорядження прийняте на підставі Акту службового розслідування від 10.01.2025 року (том 1 а.с. 69-77), розпорядження голови Рівненської обласної ради від 10.01.2025 року № 03 «Про результати проведення службового розслідування стосовно ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія Рівненської обласної ради Ростислава САБАДИШИНА» (том 1 а.с. 68), пояснення ректора академії Ростислава САБАДИШИНА від 13.01.2025 року (том 1 а.с. 39-43), керуючись Законом України «Про освіту», Закону України «Про вищу освіту», Кодексу законів про працю України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Контракту від 09.03.2023 року № 278 з ректором комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради Ростиславом САБАДИШИНИМ, Положенням про порядок управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, затвердженим рішенням обласної ради від 04.03.2014 року № 1142 зі змінами:

Звільнено з 14 січня 2025 року ОСОБА_5 з посади ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради за порушення керівником вимог законодавства, неналежне виконання посадових обовязків та порушення умов контракту, а саме: пункту 7 розділу ІІ контракту (керівник закладу зобовязується щорічно до 01 листопада подавати на погодження Рівненській обласній раді програму розвитку закладу. Кошторис, штатний розпис та структура закладу погоджуються з постійними профільними комісіями обласної ради); підпункту 9.1. пункту 9 розділу ІІ контракту (виконувати та забезпечувати виконання рішень Рівненської обласної ради щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селиш, міст Рівненської області, розпоряджень голови обласної ради та голови Рівненської обласної державної адміністрації, прийнятих у межах компетенції); підпункту 9.2. пункту 9 розділу ІІ контракту (неухильно дотримуватись вимог статуту та цього контракту); підпункту 9.3. пункту 9 розділу ІІ контракту (забезпечувати відповідність рішень, ухвалених керівником, чинному законодавству, статут та рішенням обласної ради); підпункту 9.4. пункту 9 розділу ІІ контракту (забезпечувати своєчасне подання закладом звітності, яка передбачена чинним законодавством України, статутом та цим контрактом); підпункту 9.11. пункту 9 розділу. ІІ контракту (подавати на погодження до обласної ради кошторис, штатний розпис та структуру закладу), на підставах, передбачених пунктом 12 розділу ІІ контракту (Рівненська обласна рада звільняє керівника у разі закінчення контракту, достроково за вимогою керівника, а також у випадку порушень законодавства та умов контракту); пунктом 19 розділу V контракту (цей Контракт припиняється: до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 20, 21 цього Контракту); пунктом 20 розділу V контракту (у разі систематичного невиконання керівником обовязків, покладених на нього цим контрактом та завдань, передбачених Положенням про заклад; у разі непогодження з Рівненською обласною радою кошторисів доходів і видатків закладу), та відповідно до пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Підставами для звільнення згідно висновків Акту службового розслідування є:

1.Невиконання вимоги п. 5 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» в частині не внесення до системи ЄДЕБО та не оприлюднення на сайті закладу щорічного звіту керівника закладу.

2.Такий звітний документ як «Форма № 9-м Звіт про результати фінансової діяльності» ректором академії для Рівненської обласної ради не подавався.

3.Кошторис академії на 2023 та 2024 року ректором до Рівненської обласної ради поданий не був.

4.Вiдсутнiсть окремого трудового договору про дистанційну роботу та вiдсутнiсть у наказах, що передбачають дистанційну роботу, положень щодо періоду вільного часу для відпочинку (період відключень).

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних розпоряджень Голови Рівненської обласної ради зважаючи на наступне.

Досліджуючи питання невиконання вимоги п. 5 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» в частині не внесення до системи ЄДЕБО та не оприлюднення на сайті закладу щорічного звіту керівника закладу.

П. 5 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що щорічний звіт керівника закладу вищої освіти повинен містити інформацію про рівень досягнення цільових показників діяльності закладу вищої освіти, визначених контрактом, станом на 31 грудня року, за який складено звіт, і підлягає внесенню до Єдиної державної електронної бази з питань освіти та оприлюднюється в Реєстрі суб`єктів освітньої діяльності Єдиної державної електронної бази з питань освіти та на офіційному веб-сайті закладу вищої освіти.

Згідно ст. 79 цього Закону, цільові показники діяльності закладу вищої освіти, досягнення яких повинен забезпечити керівник закладу вищої освіти відповідно до контракту, строки їх досягнення та спосіб перевірки досягнення таких цільових показників.

Згідно з листом МОН від 26.12.2024 року № 1/24459-24 керівники ЗВО мають упродовж січня 2025-го року внести в ЄДЕБО інформацію про досягнення цільових показників, передбачених контрактом, за 2022, 2023, 2024 роки, але не раніше року підписання контракту. Редагування даних буде доступно до 15 лютого включно.

В ЄДЕБО з`явилася можливість внесення керівниками закладів вищої освіти інформації про рівень досягнення цільових показників діяльності ЗВО. Модуль «KPI ректорів ЗВО» було реалізовано наприкінці грудня 2024 року відповідно до вимог Міністерства освіти і науки.

KPI (звучить як «кі-пі-ай»), яка утворена від англійського словосполучення «Key Performance Indicators», що можна перекласти як «ключові показники ефективності».

З огляду на зміст цього листа, враховуючи технічні можливості бази ЄДЕБО термін внесення відповідної інформації до ЄДЕБО припадає на січень лютий 2025 року, після чого може бути розміщений на сайті академії.

В Контракті з ректором від 09.03.2023 року № 278 не передбачені цільові показники діяльності академії, досягнення яких позивач має забезпечити, строки їх досягнення та спосіб перевірки досягнення таких цільових показників, що унеможливлює забезпечення виконання ч. 5 п. 4 ст. 79 Закону України «Про вищу освіту».

Сторонами не заперечувалося, що підготовку Контракту забезпечувала Рівненська обласна рада. При цьому, в матеріалах справи наявний Лист Департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської обласної адміністрації № 687 від 23 грудня 2022 року, згідно з яким правових підстав для переведення ОСОБА_1 з безстрокового трудового договору на строковий (введення контрактної форми трудового договору) на посаді ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради з 20.12.2022 року на період дії воєнного стану, але не пізніше 6 місяців з дня його припинення чи скасування немає (том 1 а.с. 90-92).

В Акті службового розслідування вказано, що звітний документ як «Форма №9-м Звіт про результати фінансової діяльності» ректором академії для Рівненської обласної ради не подавався.

При тому, згідно висновків Акту службового розслідування, це єдине зауваження щодо подання звітності позивачем.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Станом на момент проведення службового розслідування та на момент укладення контракту із позивачем п. 2. 1. Наказу № 44 від 24.01.2012 року викладений в наступній редакції « Склад бюджетної звітності одержувачів бюджетних коштів:

Звіт про надходження та використання коштів загального фонду (форма № 2д, № 2м) (додаток 1);

Звіт про надходження і використання коштів, отриманих за іншими джерелами власних надходжень (форма № 4-2д, № 4-2м) (додаток 3);

Звіт про надходження і використання інших надходжень спеціального фонду (форма № 4-3д, № 4-3м) (додаток 4);

Звіт про надходження і використання інших надходжень спеціального фонду (кредити (позики) від іноземних держав, іноземних фінансових установ і міжнародних фінансових організацій) (форма № 4-3д.1, № 4-3.м 1) (додаток 6);

Звіт про заборгованість за бюджетними коштами (форма № 7д, № 7м) (додаток 7);

Звіт про заборгованість за окремими програмами (форма № 7д.1, № 7м.1) (додаток 8).

Таким чином, ні Наказ № 44 від 24.01.2012 року, ні Порядок оцінки ефективності управління підприємствами, закладами, установами, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, затверджений рішенням Рівненської обласної ради від № 1142 від 04.03.2014 року не містить форми звітності № 9-м Звіт про результати фінансової діяльності.

Зазначена Форма № 9-м «Звіт про результати фінансової діяльності» була скасована відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 27.03.2019 року № 123 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України».

Тому обов`язок подавати таку звітність у позивача відсутній.

Підставою для дострокового розірвання контракту також зазначено те, що кошторис академії на 2023 та 2024 року ректором до Рівненської обласної ради поданий не був.

Представник відповідача пункт 7 Контракту трактує таким чином, що кошторис ніби мав подаватися на погодження з постійними комісіями Рівненської обласної ради до 01 листопада, про що також зазначено в Акті службового розслідування (том 1 а.с. 76), а саме в абз. 2 п. 1, де вказано, «що згідно з пунктом 7 розділу ІІ Контракту керівник закладу зобов`язується щорічно до 01 листопада подавати на погодження Рівненській обласній раді програму розвитку закладу, кошторис, штатний розпис та структура закладу погоджуються із постійними профільними комісіями обласної ради».

Однак, пункт 7 розділу II Контракту викладено в оригінальному тексті контракту наступним змістом: «Керівник Закладу зобов`язується щорічно до 01 листопада подавати на погодження Рівненській обласній раді програму розвитку Закладу.

Кошторис, штатний розпис та структура Закладу погоджуються з постійними профільними комісіями обласної ради».

Таким чином, пунктом 7 розділу II Контракту визначено обов`язок ректора до 1 листопада щорічно подавати лише програму розвитку закладу, що фактично і проводилось та підтверджується наявними в матеріалах справи Протоколами засідань відповідних постійних комісій Рівненської обласної ради (том 1 а.с. 156-162).

Щодо подання штатного розпису, кошторису та структури закладу, то цим пунктом Контракту визначено, що такі документи погоджуються з постійними профільними комісіями обласної ради без визначення, в який термін ця процедура відбувається. Таким чином в рамках виконання вказаного пункту Контракту академія мала обов`язок направити відповідні документи до Рівненської обласної ради у будь-який час.

З цього випливає, що як представником відповідача так і комісією в ході проведення службового розслідування невірно трактовано п. 7 Контракту в частині терміну подання кошторису на погодження із постійними профільними комісіями. Термін подачі кошторису на погодження із постійними комісіями обласної ради Контрактом не визначено.

Що стосується висновку комісії (том 1 а.с. 76) про те, що кошторис на 2023 рік поданий не був, то з цього приводу суд зауважує, що вказаний кошторис на 2023 рік був поданий як того вимагало чинне законодавство в січні 2023 року до Департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської обласної державної адміністрації та був затверджений його директором О.Вівсянником 18.01.2023 року (том 1 а.с. 247-248), і крім того, даний кошторис був направлений на лист Рівненської обласної ради від 27.01.2023 року, листом Академії за підписом позивача від 30.01.2023 року на ім`я голови Рівненської обласної ради Андрія Карауша (том 1 а.с. 247).

Крім того, Контракт між Рівненською обласною радою та ОСОБА_1 було укладено 09 березня 2023 року, тобто після початку відповідного бюджетного року, тому у позивача не виникало обов`язку погоджувати кошторис на 2023 рік із відповідачем.

В ході судового розгляду у представника відповідача виникало питання щодо наявності листа від 30.01.2024 року, яким до Рівненської обласної ради було подано кошторис на 2023 рік та порядку затвердження кошторисів.

Для з`ясування даних обставин судом було оголошено перерву.

28 квітня 2025 року представником позивача було подано додаткові письмові пояснення, згідно яких в зауваженнях на акт службового розслідування та відповідно в позовній заяві було допущено описку, а саме кошториси на 2023 рік надсилалися листом від 30.01.2023 року, а не 2024 року.

В ході судового розгляду також було встановлено, що в запереченнях на Акт службового розслідування та у поясненнях до Акту також в кінці документу зазначено дату «10.01.2024 року».

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що такі описки були спричинені тим, що комісією Акт службового розслідування було складено та надано для ознайомлення 10 січня 2025 року, тобто в п`ятницю (останній робочий день тижня). Зареєстровані такі зауваження та пояснення були 13 січня 2025 року, тобто на наступний робочий день в понеділок. Враховуючи короткі терміни для подання зауважень та пояснень, в таких були допущені технічні описки, які не впливають на зміст документа.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме лист від 30.01.2023 року було долучено до зауважень на акт службового розслідування (том 1 а.с. 247), а також лист Міністерства освіти і науки України із порядком внесення інформації до ЄДЕБО (том 1 а.с. 241-246).

Лист від 30.01.2023 року, до якого додавалися кошториси, було подано у відповідь на лист Рівненської обласної ради від 27.01.2023 року. До вказаного листа було долучено затверджені кошториси на 2023 рік, що підтверджується його змістом (том 1 а.с. 247-251).

Надаючи правову оцінку зазначеним додатковим поясненням, суд виходить з того, що Пунктом 3 частини першої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Проаналізувавши «Додаткові пояснення» сторони позивача, суд доходить висновку, що ці пояснення також стосуються суті справи і фактично є відповіддю на питання представника відповідача, про що в свою чергу й зазначено в самому їх тексті.

Суд зазначає, що змагальність сторін при розгляді справ в порядку письмового провадження реалізується шляхом подання заяв по суті справи, якими є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Право відповідача надати заперечення на відповідь на відзив не може бути обмежено за формальними обставинами.

У відповідності до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частиною другою статті 43 ЦПК України визначений обов`язок учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи.

Згідно з статтею 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

За правилами частини першої статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Судом враховано, те що відповідно до п. 32 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 № 228 (зі змінами), кошториси, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, плани використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів), помісячні плани використання бюджетних коштів і штатні розписи затверджуються керівником установи вищого рівня, за винятком випадків, зазначених у пункті 33 цього Порядку (якщо законодавством не встановлено інший порядок затвердження).

Порядком складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 № 228 (зі змінами), Бюджетним кодексом України не визначено процедури погодження кошторисів комунальних закладів із засновниками цих закладів.

Погодження кошторису також не входить до компетенції Рівненської обласної ради згідно п. 6.1.2. Статуту академії (том 1 а.с. 56).

Згідно Положення, про постійні комісії Рівненської обласної ради восьмого скликання, затвердженого Рішенням Рівненської обласної ради від 02 грудня 2020 року № 5 (зі змінами від 04.11.2022 року № 600, від 28.06.2024 року № 974), затвердження чи погодження кошторису закладу до повноважень постійних комісій не входить, тому умова контракту про необхідність погодження кошторису із профільними комісіями не відповідає положенням законодавства (том 1 а.с. 234-240).

Крім того, порядком складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 року № 228 (зі змінами), Бюджетним кодексом України не визначено процедури погодження кошторисів комунальних закладів із засновниками цих закладів.

Відповідно до п. 32 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 року № 228 (зі змінами), кошториси, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, плани використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів), помісячні плани використання бюджетних коштів і штатні розписи затверджуються керівником установи вищого рівня, за винятком випадків, зазначених у пункті 33 цього Порядку (якщо законодавством не встановлено інший порядок затвердження).

Згідно Положення про департамент цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської обласної державної адміністрації, затвердженого Розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 09.03.2021 року № 144, Департамент розглядає і затверджує кошториси доходів і видатків, штатні розписи та баланси підвідомчих закладів охорони здоров`я та забезпечує своєчасне подання фінансовим органам бухгалтерської і статистичної звітності. Департамент відповідно до визначених повноважень виконує такі завдання: розглядає і затверджує кошториси доходів і видатків, штатні розписи та баланси підвідомчих закладів охорони здоров`я та забезпечує своєчасне подання фінансовим органам бухгалтерської і статистичної звітності.

Функціональні повноваження директора департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської облдержадміністрації розміщені на сайті Рівненської облдержадміністрації, де зазначено, що директор департаменту безпосередньо здійснює керівництво і координує роботу КЗВО «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради та її підрозділів.

З досліджених матеріалів справи, а саме з додаткових письмових пояснень, поданих представником позивача 28.04.2025 року вбачається, що впродовж 2023-2025 років кошториси комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради регулярно (щорічно) подавалися до Департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської обласної державної адміністрації та були затверджені його Директором.

Так, кошторис на 2023 рік був затверджений Директором Департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської обласної державної адміністрації О. Вівсяником 18 січня 2023 року, кошторис на 2024 рік було затверджено 10 січня 2024 року, та відповідно кошторис на 2025 рік затверджено 13 січня 2025 року (том 1 а.с. 247-251).

Саме Керівник Департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської обласної державної адміністрації здійснює галузеве управління закладом (в даному випадку Комунальним закладом вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради), що передбачено п. 8 Положенням про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області (Галузеве управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області здійснює Рівненська обласна державна адміністрація).

З цього випливає, що позивачем згідно чинних нормативних актів своєчасно надавалися на затвердження кошториси до уповноваженого органу в межах його компетенції відповідно до вимог Бюджетного Кодексу України на початку бюджетного року, а тому твердження відповідача про те, що позивач був зобов`язаний подавати кошториси на погодження з постійними комісіями Рівненської обласної ради суперечать Положенню про постійні комісії Рівненської обласної ради восьмого скликання, затвердженого Рішенням Рівненської обласної ради від 02 грудня 2020 року № 5 (том 1 а.с. 234-240), оскільки до повноважень вказаних комісій взагалі не входить погодження кошторису.

З усього вищевикладеного можна зробити висновок, що жодних порушень, про які зазначено комісією в Акті службового розслідування щодо неподання та непогодження кошторису постійними профільними комісіями обласної ради допущено не було.

Навпаки, судом було встановлено, що кошториси на 2023-2025 роки були вчасно подані та затверджені уповноваженим на те органом, яким згідно перелічених нормативних актів є Департамент цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської обласної державної адміністрації.

Таким чином, суд приходить до висновку, що кошториси закладу були затверджені належним чином, що не спричинило жодних негативних наслідків для роботи закладу.

В Акті службового розслідування вказано про вiдсутнiсть окремого трудового договору про дистанційну роботу та вiдсутнiсть у наказах, що передбачають дистанційну роботу, положень щодо періоду вільного часу для відпочинку (період відключення).

Згідно до абзацу 11 статті 60-2 КЗпП, згідно з якими на час загрози поширення епідемії, пандемії, необхідності самоізоляції працівника у випадках, встановлених законодавством, та/або у разі виникнення загрози збройної агресії, надзвичайної ситуації техногенного, природного чи іншого характеру дистанційна робота може запроваджуватися наказом (розпорядженням) роботодавця без обов`язкового укладення трудового договору про дистанційну роботу в письмовій формі.

22 серпня 2024 року було видано наказ, згідно яким з 02 вересня 2024 року навчальний процес в академії та фаховому коледжі було розпочато у змішаному форматі з використанням технологій та дистанційного навчання і навчально-методичних комплексів, розташованих на платформі Moodle та з допомогою електронного зв`язку та затверджено гнучкий графік навчального процесу (том 1 а.с. 67).

Відповідно до Наказу Міністерства освіти і науки України 18 червня 2021 року № 686 «Про затвердження норм часу для планування і обліку навчальної роботи та переліків видів навчальної, методичної, інноваційної, наукової, організаційної роботи та іншої педагогічної діяльності педагогічних і науково-педагогічних працівників закладів фахової передвищої освіти», лекція - вид навчальної роботи, що полягає у викладі теоретичного матеріалу окремої теми (тем) певної навчальної дисципліни для потоку (декількох академічних груп). В окремих випадках лекція може проводитися для однієї групи.

Практичне заняття - вид навчальної роботи під керівництвом викладача, що полягає у виконанні здобувачем освіти індивідуального завдання з метою практичного застосування окремих теоретичних положень навчальної дисципліни. Практичні заняття проводяться в аудиторіях або лабораторіях закладу, оснащених необхідними засобами навчання, обчислювальною технікою однією академічною групою (підгрупою).

За рішенням закладу освіти навчальні заняття (крім лабораторних занять) можуть проводитись у форматі змішаного навчання.

Лабораторне заняття - вид навчальної роботи під керівництвом викладача, що полягає у проведенні здобувачем освіти особисто експериментів (дослідів) з метою підтвердження окремих теоретичних положень певної навчальної дисципліни, набуття практичних навичок у роботі з лабораторним устаткуванням, обладнанням, методикою проведення досліджень. Лабораторні заняття проводяться у спеціально обладнаних лабораторіях закладу з однією академічною групою (підгрупою).

За рішенням закладу освіти навчальні заняття (крім лабораторних занять) можуть проводитись у форматі змішаного навчання.

Оскільки Викладачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не проводили лабораторні заняття у дистанційному режимі, укладення окремого трудового договору не вимагалося.

Акт не відповідає вимогам Порядку проведення службового розслідування, затвердженого постановою КМУ від 13 червня 2000 року № 950, зі змінами (далі Порядок).

Зокрема, всупереч п. 12 Порядку, в Акті не зазначено:

1.Заходи, вжиті або запропоновані до усунення порушень;

2.Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність;

3.Обґрунтовані пропозиції про усунення виявлених порушень;

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача із займаної посади та дострокового розірвання контракту комісія не врахувала в сукупності: ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну шкоду, попередню роботу на вказаній посаді, зокрема відсутність впродовж всього періоду роботи на даній посаді кримінальних, адміністративних правопорушень, дисциплінарних стягнень (доган), суттєві досягнення академії у розширенні напрямків освітньої діяльності.

В ході даного розслідування перевірялись факти порушення законодавства, викладені в заяві ОСОБА_8 . Згідно із Актом, такі факти не підтвердились. Також на вимогу комісії академією подавалась значна кількість документів, що стосуються оплати праці, придбання та використання основних засобів, бензину, ряд положень з організації освітнього процесу тощо.

Комісією не встановлено жодного випадку незаконного чи нецільового використання фінансових та матеріальних ресурсів, не виявлено шкоди, яку заподіяно закладу.

Натомість акцентовано увагу на порушенні окремих процедур, які не призвели до негативних наслідків для академії. Про це свідчать рекомендації комісії, викладені на сторінці 16 Акту, які полягають у пропозиціях затвердити Акт, звільнити позивача із займаної посади, розірвати Контракт та ознайомити позивача з Актом. Жодної рекомендації стосовно покращення роботи академії з будь-яких питань, які досліджувались комісією, в Акті не зазначено (том 1 а.с. 69-78).

Вищевикладене вказує на порушення членами комісії з проведення службового розслідування принципів всебічності і об`єктивності висновків службового розслідування, адекватності пропозицій.

Крім того, в акті, з посиланням на Контракт, вказано, що згiдно з пунктом 20 роздiлу V Контракту, визначено, що керiвник може бути звiльнений з посади, а контракт розiрваний з iнiцiативи Рівненської обласної ради до закiнчення терміну його дiї:

- у разi систематичного невиконання керівником обов`язкiв, покладених на нього контрактом, та завдань, передбачених положенням про заклад;

- у разi непогодження з Рiвненською обласною радою кошторисів доходiв i видаткiв закладу.

У своїх висновках комісією рекомендовано головi обласної ради звiльнити з посади ректора комунального закладу вищої освiти Рівненська медична академія Рівненської обласної Ради та достроково розірвати контракт з ОСОБА_9 за неналежне виконання посадових обов`язків та умов контракту (том 1 а.с. 69-78).

Твердження заявниці, які стали підставою для проведення службового розслідування в ході його проведення не знайшли свого підтвердження. Продовження термінів службового розслідування та витребування додаткових матеріалів ставило позивача в стан правової невизначеності, адже до моменту вручення Акту не було відомо, що є предметом перевірки та які документи підлягають оцінці комісією (том 1 а.с. 39-43, 44, 45-49).

При тому, в порушення вимог законодавства та Контракту, комісією під час службового розслідування не встановлено систематичного невиконання керівником обов`язків, покладених на нього контрактом, та завдань, передбачених положенням про заклад, тому рекомендації комісії, викладені в акті є протиправними.

Зазначене свідчить про упереджене ставлення членів комісії до позивача, адже факти, які були викладені у заяві ОСОБА_4 та стали підставою для проведення службового розслідування взагалі не підтвердилися. Натомість, незважаючи на це, від позивача було витребувано усі документи, які стосувалися діяльності закладу.

Крім того, в матеріалах справи наявні: заява ОСОБА_1 від 07.01.2025 року адресована Голові Рівненської обласної ради Андрію Караушу про забезпечення розгляду акту службового розслідування в його присутності (том 1 а.с 95), заява ОСОБА_1 . Голові Рівненської обласної ради від 13.01.2025 року про забезпечення розгляду його зауважень до Акту службового розслідування від 10.01.2025 року, які подані до Рівненської обласної ради (том 1 а.с. 44), клопотання ОСОБА_1 від 07.01.2025 року адресоване Голові комісії з проведення службового розслідування ОСОБА_10 про надання інформації про підстави проведення службового розслідування (том 1 а.с. 95), заява ОСОБА_1 від 07.01.2025 року Голові Рівненської обласної ради про забезпечення розгляду акту службового розслідування в його присутності (том 1 а.с. 95), а також зауваження ОСОБА_1 до Акту службового розслідування від 10.01.2025 року (том 1 а.с. 45-49) і пояснення ОСОБА_1 подані 13.01.2025 року з додатками (зауваження від 10.01.2025 року на 10 аркушах) на ім`я Голови Рівненської обласної ради ОСОБА_11 (том 1 а.с. 39-44). Проте відповідачем не було надано розумних строків для підготовки позивачем своєї позиції для захисту від висунутих йому звинувачень комісією (Акт службового розслідування від 10.01.2025 року був наданий позивачу у п`ятницю 10.01.2025 року, в зв`язку з чим позивач був змушений в стислі терміни, а саме 10.01.2025 року подати зауваження до Акту службового розслідування на 13 аркушах, і вже до наступного робочого дня понеділка - 13.01.2025 року був змушений за вихідні дні підготувати і подати пояснення від 13.01.2025 року з додатками на 10 аркушах Голові Рівненської обласної ради. Все це, на думку суду, свідчить про явно упереджене ставлення комісії і відповідача до позивача) (том 1 а.с. 39-43, 44, 45-49, 95).

Відповідно до п. 8 Порядку члени комісії з проведення службового розслідування несуть персональну відповідальність згідно із законодавством за повноту, всебічність і об`єктивність висновків службового розслідування та нерозголошення інформації, у тому числі з обмеженим доступом, що стосується такого розслідування.

Крім того, в дослідженій в ході судового засідання Окремій думці заступника начальника відділу юридичного забезпечення та кадрової роботи виконавчого апарату обласної ради, члена комісії з проведення службового розслідування ОСОБА_12 вказано, що викладені у заяві ОСОБА_13 від 28.11.2024 року факти щодо можливого невиконання або неналежного виконання службових обов`язків та недодержання вимог законодавства ОСОБА_14 не підтвердилися (том 1 а.с. 77-78).

Також Акт службового розслідування не підписаний всіма члена комісії, а саме ОСОБА_15 - начальником юридичного відділу юридичного забезпечення управління фінансово-економічного, юридичного забезпечення та бухгалтерського обліку департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення, що свідчить про його протиправність (том 1 а.с. 77).

Призначення службового розслідування не може відбуватися безумовно (без жодних підстав), що також випливає зі змісту пункту 1 Порядку № 950 (в редакції, чинній на час винесення спірного розпорядження), де викладені підстави для проведення службового розслідування.

Інший підхід (щодо беззаперечного та абсолютного права на призначення і проведення службового розслідування), по-перше, не вимагав би викладення вичерпного переліку підстав в п. 1 Порядку № 950, та по-друге, порушував би збалансованість інтересів учасників відповідних правових відносин, особа, що перевіряється, має право знати на які питання їй відповідати під час проведення службового розслідування, має право захищати себе від висунутих їй звинувачень (том 1 а.с. 39-43, 44, 45-49).

Натомість, у даній ситуації неможливо зрозуміти що саме є предметом службового розслідування, адже твердження у заяві ОСОБА_8 , які слугувати для початку службового розслідування, в ході його проведення не підтвердилися.

Щодо питання чи порушені права позивача винесенням оскаржуваного розпорядження Голови Рівненської обласної ради № 03 від 10 січня 2025 року «Про результати проведення службового розслідування стосовно ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія » Рівненської обласної ради ОСОБА_2 та чи підлягають вони ефективному захисту шляхом визнання його протиправним та подальшого скасування судом.

Спосіб захисту має бути належним, ефективним та правомірним.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й, у першу чергу, відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Зважаючи на те, що оскаржуване розпорядження є актом індивідуальної дії , суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є належним, ефективним та правомірним.

Суд також приймає до уваги доводи позивача про те, що Розділом ІІІ контракту встановлені умови матеріального забезпечення керівника.

За виконання обовязків, передбачених цим Контрактом, Керівникові закладу нараховується заробітна плата.

13.1. Заробітна плата Керівника Закладу складається з:

13.1.1. посадового окладу, розмір якого встановлюється штатним розписом і визначається згідно з діючим законодавством;

13.1.2. щомісячної премії в розмірі до 100 відсотків від посадового окладу;

премії до професійних, державних свят, що виплачуються відповідно до діючого у закладі Положення про преміювання та за погодженням з головою Рівненської обласної ради.

Щомісячне преміювання здійснюється за фактично відпрацьований час. На час відпусток, тимчасової непрацездатності, відряджень, періодів підвищення кваліфікації премії не нараховуються та не виплачуються.

Максимальний розмір премії не може перевищувати розміру посадового окладу Керівника.

Преміювання здійснюється в межах фонду оплати праці.

Преміювання керівнику не нараховується та не виплачується у разі:

-наявності заборгованості із заробітної плати, за спожиті комунальні послуги та з платежів до державного і місцевих бюджетів;

-у разі допущення в закладі нещасного випадку із смертельними

наслідками з вини закладу.

За невиконання або неналежне виконання Керівником обовязків, передбачених цим Контрактом, порушення трудової та виконавчої дисципліни голова Рівненської обласної ради має право:

-позбавити щомісячного преміювання Керівника на підставі службової записки структурного підрозділу виконавчого апарату обласної ради та/або органу, що здійснює галузеве управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селиш, міст Рівненської області;

-розірвати Контракт з Керівником.

Суд приймає також до уваги те, що протягом 2023-2024 років щомісячно здійснювалося преміювання позивача, що підтверджується відповідними наказами.

Жодних дисциплінарних стягнень за невиконання або неналежне виконання службових обов`язків до позивача не застосовувалося.

Крім того, за період перебування на посаді за сумлінну працю, професіоналізм та зразкове виконання службових обов`язків позивач нагороджувався численними подяками та грамотами, зокрема і Розпорядженням Голови Рівненської обласної ради від 03 січня 2025 року, що також свідчить про необґрунтованість та передчасність прийняття рішення про звільнення позивача (том 1 а.с. 13-38).

В ході розгляду справи також встановлено, що згідно п. 6.2.1. Статуту Комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради, до компетенції Рівненської обласної ради належить за поданням вищого колегіального органу громадського самоврядування академії дострокове розірвання Контракту з підстав, визначених законодавством про працю, чи за порушення Статуту закладу та умов контракту.

Згідно п. 7.1.18. Статуту, Ректор академії може бути звільнений з посади в порядку, визначеному законодавством України, цим статутом та Положенням про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області.

Згідно із п. 7 вказаного Положення, затвердженого Рішенням Рівненської обласної ради від 04 березня 2014 року № 1142, голова обласної ради в період між пленарними засіданнями шляхом видання відповідного розпорядження звільняє керівників комунальних підприємств, установ, закладів в порядку, встановленому чинним законодавством.

При тому, відповідно до ст. 15 Закону України «Про вищу освіту», засновник (засновники) закладу вищої освіти або уповноважений ним (ними) орган за поданням вищого колегіального органу громадського самоврядування закладу вищої освіти достроково розриває контракт із керівником закладу вищої освіти з підстав, визначених законодавством про працю, чи за порушення статуту закладу вищої освіти та умов контракту.

Згідно оскаржуваного розпорядження від 13 січня 2025 року, позивача було звільнено за порушення вимог законодавства, неналежне виконання посадових обов`язків та порушення умов контракту.

Враховуючи вище наведені вимоги Статуту та ст. 15 Закону України «Про вищу освіту», суд погоджується із доводами представника позивача про те, що вказані положення регулюють саму процедуру звільнення та повноваження засновника закладу, а отже дострокове розірвання контракту та звільнення позивача мало відбуватися за поданням вищого колегіального органу громадського самоврядування закладу вищої освіти, яким відповідно до п. 6.7.1 Статуту є конференція трудового колективу.

Відомості про подання вищого колегіального органу в матеріалах справи відсутні, тому Розпорядження Голови Рівненської обласної ради № 4 від 13 січня 2025 року «Про звільнення ОСОБА_1 » підлягає скасуванню.

Варто також зауважити, що суд не виходить за межі позовних вимог, оскільки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 та від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 зроблено правовий висновок про те, що посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені в позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку із цим суд, з`ясувавши при розгляді справи, що позивач послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує в рішенні саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Посилання позивачів у позовній заяві на норми права, які не підлягають застосуванню в цій справі, не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки суд при вирішенні справи враховує підставу (обґрунтування) та предмет позовних вимог.

Підставою позову є фактичні обставини, що наведені в заяві, тому зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Таким чином, визначення предмета та підстав спору є правом позивача, у той час як встановлення обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії", заява № 48778/99).

Крім того, згідно із нормами чинного трудового законодавства діє принцип презумпції невинуватості. Тобто, не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Принцип презумпції невинуватості випливає із змісту ст. 138 КЗпП України, яка передбачає обов`язок роботодавця доводити наявність умов, серед них і вину працівника, для притягнення такого працівника до матеріальної відповідальності.

Перед тим як ухвалювати рішення про застосування до працівника догани, роботодавець має провести службове розслідування та зібрати достатньо доказів, які свідчили б про факт вчинення працівником дисциплінарного проступку. Такими доказами можуть слугувати різноманітні документи: доповідні записки інших працівників; письмові свідчення свідків; повідомлення державних органів, що здійснюють контроль і нагляд за додержанням законодавства, зокрема у сфері використання найманої праці; висновки фахівців; письмові пояснення самих порушників тощо.

Оскаржуваним Розпорядженням Голови Рівненської обласної ради від 13 січня 2025 року № 04 позивача було звільнено з посади ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради за порушення вимог законодавства, неналежне виконання посадових обов`язків та порушення умов контракту, а саме: пункту 7 розділу II контракту (керівник закладу зобов`язується щорічно до 01 листопада подавати на погодження Рівненській обласній раді програму розвитку закладу. Кошторис, штатний розпис та структура закладу погоджуються з постійними профільними комісіями обласної ради); підпункту 9.1. пункту 9 розділу II контракту (виконувати та забезпечувати виконання рішень Рівненської обласної ради щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, розпоряджень голови обласної ради та голови Рівненської обласної державної адміністрації, прийнятих у межах компетенції); підпункту 9.2. пункту 9 розділу II контракту (неухильно дотримуватись вимог статуту та цього контракту); підпункту 9.3. пункту 9 розділу II контракту (забезпечувати відповідність рішень, ухвалених керівником, чинному законодавству, статуту та рішенням обласної ради); підпункту 9.4. пункту 9 розділу II контракту (забезпечувати своєчасне подання закладом звітності, яка передбачена чинним законодавством України, статутом та цим контрактом); підпункту 9.11. пункту 9 розділу II контракту (подавати на погодження до обласної ради кошторис, штатний розпис та структуру закладу), на підставах, передбачених пунктом 12 розділу II контракту (Рівненська обласна рада звільняє керівника у разі закінчення контракту, достроково за вимогою керівника, а також у випадку порушень законодавства та умов контракту); пунктом 19 розділу V контракту (цей Контракт припиняється: до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 20, 21 цього Контракту); пунктом 20 розділу V контракту (у разі систематичного невиконання керівником обов`язків, покладених на нього цим контрактом та завдань, передбачених Положенням про заклад; у разі непогодження з Рівненською обласною радою кошторисів доходів і видатків закладу), та відповідно до пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України (том 1 а.с. 13).

Жодних доказів, які б підтверджували невиконання або неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків і виявлені в ході проведення перевірки порушення, про які зазначено у вищевикладеному оскаржуваному Розпорядженні, відповідачем не надано.

Зважаючи на викладені норми, оскаржуване Розпорядження Голови Рівненської обласної ради № 04 від 13 січня 2025 року про звільнення позивача видане з порушенням ст. 15 Закону України «Про вищу освіту».

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ по справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) від 10.02.2010 визначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд вважає, що обсяг вмотивування даного судового рішення є достатнім для його прийняття.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною позивача доведені обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Вимушений прогул це час, протягом якого працівник з вини роботодавця не мав змоги виконувати трудові функції. Вимушеності прогулу надають протиправні дії чи бездіяльність роботодавця, внаслідок яких працівник позбавляється права виконувати трудові обов`язки й отримувати за це заробітну плату. Тобто працівник не може вийти на роботу та реалізовувати належне йому право на працю й оплату праці через винні дії (бездіяльність) роботодавця (таке поняття дав Верховний Суд у постанові від 17.01.2024 року у справі № 708/447/23).

Верховний Суд у постанові від 17.01.2024 року у справі № 708/447/23 вказав, що виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується з певним діянням роботодавця, наслідком яких стала неможливість належним чином реалізовувати працівником своє право на працю. За змістом статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є різновидом матеріальної відповідальності роботодавця перед працівником і не входить до структури заробітної плати. Вичерпний перелік підстав виплати працівникові середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу визначено статтями 235, 236 КЗпП України і вони не підлягають розширеному тлумаченню.

Отже, оплата вимушеного прогулу у встановлених вказаними статтями КЗпП випадках є мірою матеріальної відповідальності роботодавця за порушення права працівника на працю. Підставою матеріальної відповідальності роботодавця є трудове майнове правопорушення, тобто винне протиправне порушення роботодавцем своїх трудових обов`язків, внаслідок чого заподіюється майнова шкода працівникові.

Верховний Суд у постанові від 07.02.2024 року у справі № 522/7990/17 вказав, що вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати.

Порядок укладання контрактів з працівниками незалежно від форми власності, виду діяльності та галузевої належності підприємства, установи визначається Положенням про порядок укладання контрактів під час прийняття (наймання) на роботу працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170.

Згідно із вказаним Положенням сторонами контракту є працівник та роботодавець (власник або уповноважений ним орган).

У спірних правовідносинах сторонами Контракту № 278 від 09 березня 2023 року є ОСОБА_1 (працівник) та Рівненська обласна рада (роботодавець).

Зазначене підтверджується також п. 2 Розділу І Контракту, згідно яким на підставі Контракту виникають трудові відносини між Керівником та Рівненською обласною радою.

Як роз`яснено у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 року № 100 (далі Порядок № 100).

У відповідності до абз. 3 п. 2 Порядку № 100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою № 9 від 14.01.2025 року про доходи ОСОБА_1 , розмір його заробітку за останні два місяці перед звільненням (жовтень та листопад 2024 року) складає 135 379,41грн. (том 1 а.с. 84)

Отже, середньоденна заробітна плата позивача на посаді Ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія Рівненської обласної ради за два повні місяці перед звільненням становила 3 076,80грн. (135 379,41/ 44 = 3 076,80грн.).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15.03.2022 № 2136-IX (набрав чинності 24.03.2022) у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53 (тривалість роботи напередодні святкових, неробочих і вихідних днів), частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67 та статей 71-73 (святкові і неробочі дні) Кодексу законів про працю України.

Період вимушеного прогулу з 14 січня 2025 року по 08 травня 2025 (дата ухвалення судового рішення) (з урахуванням Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15.03.2022 № 2136-IX) складає 83 робочих днів.

Отже, заробітна плата за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню на користь позивача на посаді Ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія » Рівненської обласної ради становить 255 374,40? грн ( з розрахунку: 83 робочі днів х 3 076, 80 грн).

Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Представник позивача просить стягнути з відповідача 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. витрат на правничу допомогу, на підтвердження яких надано копію Договору про надання правничої допомоги та Копію Акту приймання передачі послуг (том 1 а.с. 172-177).

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходив з наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 01.08.2019 року у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 року у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 року у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Тобто, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, зробленій у постанові від 28.12.2020 року у справі № 640/18402/19.

Таким чином, оцінюючи характер наданої адвокатом клієнту правової допомоги відповідно до представлених документів, враховуючи фіксованість розміру гонорару адвоката, керуючись критеріями, що визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України та частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України та враховуючи дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності (співмірності) витрат на оплату послуг адвоката, предмет спору, складності справи, значення справи для сторін, встановлений обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, кількості судових засідань і часу їх тривалості, суд вважає справедливим відшкодування позивачу понесених судових витрат на правничу допомогу за представлення його інтересів адвокатом у суді в розмірі 25 000 грн., який судом визначається пропорційно розміру 10% від суми, що підлягає стягненню на користь позивача як середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, і такий розмір витрат, на думку суду, буде співмірний із об`ємом наданих послуг, а також враховуючи статус відповідача як державного органу влади.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 235 КЗпП України рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачем при зверненні з вказаним позовом до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про визнання протиправним Розпорядження Голови Рівненської обласної ради № 03 від 10 січня 2025 року «Про результати проведення службового розслідування» у розмірі 968,96 грн. (зі зниженим коефіцієнтом 0,8 оскільки позов подано через Електронний суд), який слід стягнути з відповідача на користь позивача.

А судові витрати в розмірі 3 011 гривень 95 копійок необхідно стягнути з відповідача на користь держави, з яких:

-за позовну вимогу про поновлення на роботі (1 211,20 грн. х 0,8 = 968,96 грн.);

-за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (2 553,74 х 0,8 = 2 042,99 грн.), що становить загальну суму 3 011,95 грн.

Керуючись положеннями ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Рівненської обласної ради про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Голови Рівненської обласної ради № 03 від 10 січня 2025 року «Про результати проведення службового розслідування стосовно ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради ОСОБА_2 .

Визнати протиправним та скасувати Розпорядженням Голови Рівненської обласної ради № 04 від 13 січня 2025 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді Ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради з 14 січня 2025 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді Ректора комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія Рівненської обласної ради.

Стягнути з Рівненської обласної ради (33013, м. Рівне, майдан Просвіти, 1, код ЄДРПОУ - 21085816) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 14.01.2025 року по день винесення рішення у розмірі 255 374 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч триста сімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Стягнути з Рівненської обласної ради (33013, м. Рівне, майдан Просвіти, 1, код ЄДРПОУ - 21085816) на користь держави судовий збір в розмірі 3 011 (три тисячі одинадцять) гривень 95 копійок.

Стягнути з Рівненської обласної ради (33013, м. Рівне, майдан Просвіти, 1, код ЄДРПОУ - 21085816) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Стягнути з Рівненської обласної ради (33013, м. Рівне, майдан Просвіти, 1, код ЄДРПОУ - 21085816) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Рівненська обласна рада (33013, м. Рівне, майдан Просвіти, 1, код ЄДРПОУ - 21085816).

Повний текст рішення виготовлений 19 травня 2025 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук