Справа № 149/700/25
Провадження №2/149/466/25
Номер рядка звіту 61
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.05.2025 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

за участі представника позивача - адвоката Сімчука І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради Вінницької області, виконавчого комітету Хмільницької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у спільному майні та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до Хмільницької міської ради Вінницької області, виконавчого комітету Хмільницької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у спільному майні та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що в 1999 році позивачка разом з матір?ю ОСОБА_4 , сином ОСОБА_3 та рідним братом ОСОБА_2 приватизували 3-кімнатну квартиру загальною площею 61,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка після укладення шлюбу 12.01.1993 року з ОСОБА_5 змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_6 на прізвище ОСОБА_7 . Вказана квартира була передана у спільну сумісну власність 4 особам, зазначеним у свідоцтві про право власності на житло від 4 січня 1999 року № НОМЕР_1 . Спірна квартира згідно технічного паспорту, складається з 3-х ізольованих жилих кімнат площею відповідно 16,9 кв.м, 13,8 кв.м, 16,9 кв.м, кухні 5,7 кв.м., коридору 4,6 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., ванної кімнати 1,9 кв.м. Житлова площа квартири становить 47,6 кв.м, загальна площа квартири становить 61,1 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_4 . Після смерті матері позивачки відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі і на частку в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 від прийнятя спадщини відмовився. У приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Глуздань С.В. було заведено спадкову справу. Згідно листа приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області № 359/02-14 від 03.12.2024, ОСОБА_1 роз?яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не можливо, оскільки в документі, що посвідчує право власності на нерухоме майно, відомості про належність конкретно визначеної частки нерухомого майна спадкодавцю відсутні.

Оскільки частка в спільній сумісній власності на квартиру Позивачки не визначена, тому вона не має можливості оформити спадщину за законом, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, просить задоволити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 10.03.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 08.04.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує та просить задоволити, посилаючись на обставини, що ним зазначені в позові.

Позивач та треті особи в попередньому судовому засіданні просили позов задоволити.

Представник відповідача Хмільницької міської ради подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначаючи, що орган місцевого самоврядування прав позивачки не порушував.

Судом встановлено наступні обставини.

Матір"ю позивачки та третіх осіб є ОСОБА_8 (а.с. 8,9,14)

Згідно свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 приватизували 3-кімнатну квартиру загальною площею 61,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим згідно з рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради народних депутатів від 24 грудня 1998 року №291.( коп. а.с19).

Згідно технічного паспорту квартира складається з 3-х ізольованих жилих кімнат площею відповідно 16,9 кв.м, 13,8 кв.м, 16,9 кв.м, кухні 5,7 кв.м., коридору 4,6 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., ванної кімнати 1,9 кв.м. Житлова площа квартири становить 47,6 кв.м, загальна площа квартири становить 61,1 кв.м.( коп.а.с.20-21).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.05.2024 серії НОМЕР_2 , виданим Хмільницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерстіа юстиції (м. Київ).( коп.а.с.22).

Згідно з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 11.10.2024 було заведено спадкову справу № 153/2024 у привтного нотаруса ОСОБА_9 ( коп.а.с.23).

Згідно листа приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області №359/02-14 від 03.12.2024, ОСОБА_1 роз?яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не можливо, оскільки в документі, що посвідчує право власності на нерухоме майно, відомості про належність конкретно визначеної частки нерухомого майна спадкодавцю відсутні( коп.а.с.24).

Згідно висновку про вартість майна квартира за адресою АДРЕСА_3 станом на 14.01.2025 року складає 830900 грн( коп.а.с.25).

За інформацією, що міститься в спадковій справі ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склала заповіт на користь ОСОБА_2 , який відмовився від прийняття спадщини після смерті матері, позивачка спадщину після смерті матері прийняла (а.с.40-45)

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором.

За змістом норм ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220, 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця (час відкриття спадщини).

В свою чергу, у відповідності до норм ст.ст.1258, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ст.1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістомст.ст.1296,1297ЦК України спадкоємець,який прийняв спадщину,може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно ст.1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., де зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України (постанови від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20) та ін., що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Оскільки частки спірної квартири кожному з співвласників спільної сумісної власності не визначенні за життя спадкодавця, а частки таких є рівними, а тому внаслідок чого позивач не може оформити право власності на частку вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері з приводу чого отримав відмову.

Відтак, позивачка позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у вигляді 1/4 частки квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері в позасудовому порядку.

Оскільки позивачка спадщину після смерті матері прийняла, подавши відповідну заяву до нотаріуса, проте свідоцтво про спадщину позбавлена можливості отримати, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задоволити.

Однак, оскільки розпорядником майна на території міської ради є Хмільницька міська рада, тому підстав для звернення з позовом до виконавчого комітету Хмільницької міської ради не має.

Керуючись ст.ст.4, 5, 12, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати рівними частки ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , які складають по 1/4 частині.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 право на спадкування за законом 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_4 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду Вінницької області на протязі 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Марина РОБАК