Справа № 487/2903/25
Провадження № 2/487/1901/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі - судді Скоринчук К.М.,

за участю секретаря судового засідання Тутової С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2025 року позивач, Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», через свого представника Киричук Г.М. звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з позовною вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 43 635,24 грн та судових витрат у розмірі 2 422,40 грн судового збору.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 15.03.2016 між АТ «Перший український міжнародний банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 3894 у виді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. НА підставі вказаної заяви відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1 000,00 грн, який пізніше було збільшено до 22 957,30 грн.

Вказав, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04.02.2025 складає 43 635,24 грн, з яких: 22 957,30 грн заборгованість за кредитом; 20 677,94 грн заборгованість процентами; 0,00 грн заборгованість за комісією.

Представник також зазначив, що позивачем була направлена письмова вимога (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, тому вважав, що позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов договору та неповернення кредитних коштів, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Ухвалою суду від 02.05.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву через свого представника адвоката Коренко Т.В.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача не визнав позовні вимоги, вказав, що підписана відповідачем Анкета-заява не містить узгоджених з банком складових договору,таких як строк, умови, розмір відсотків за користування кредитом тощо. Відсутні докази, саме додані позивачем до позовної заяви Умови і правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Вважав,що позивачем хибно розрахована заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, як за рахунок його штучного збільшення через їх включення до тіла кредиту, так і за безпідставне нарахування відсотків за користування кредитом, в той час як використані кошти банка повернуті позичальником в повному обсязі, а відсотки, в тому числі і погашені за рахунок кредиту, нараховані ним безпідставно.

Своїм правом на подачу відповіді на відзив на позовну заяву позивач не скористався.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. У позовній заяві просив розглянути справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, доходить таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Судом встановлено, що 15.03.2016 між Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_1 був укладений договір у виді підписання сторонами Заяви № 3894 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до умов вказаного договору відповідачу відкритий поточний рахунок, видано кредитну картку. У заяві міститься особисте розпорядження відповідача ОСОБА_1 на встановлення на його поточний рахунок кредитного ліміту у розмірі 1 000,00 грн. Визначено, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки (розділ «Кредитна катка»).

Вказана заява підписана представником банку та відповідачем ОСОБА_1 (а.с.11).

Факт отримання ОСОБА_1 платіжної картки та ознайомлення його з правилами користування карткою підтверджений долученою до позовної заяви розпискою відповідача з проставлянням власноручного підпису останнього від 15.02.2016 (а.с. 15).

Аналізуючи надані сторонами докази, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів щодо узгоджених між сторонами умов щодо строків погашення отриманих кредитних коштів, порядку їх повернення, плати за користування кредитним коштами, відповідальність за порушення виконання взятих на себе зобов`язань тощо.

Зокрема, з долученої до позовної заяви Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції, яка діє з 01.10.2016 та затверджена рішенням Правління ПАТ «ПУМБ» протокол № 609 від 20.09.2016 (далі ДКБО), вбачається, що згідно з умовами цього Договору банк, у разі Акцепту клієнтом Публічної пропозиції на укладення Договору, зобов`язується надавати клієнту визначені Договором послуги, а клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах і порядку, передбачених Договором і Тарифами (п.п. 2.1.2 ДКБО фізичних осіб).

Підпунктом 2.1.3 ДКБО визначено, що договір містить елементи різних договорів (є змішаним у розумінні ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України). До відносин Сторін застосовуються у відповідних частинах положення чинного законодавства України про договори, елементи яких містяться в цьому Договорі.

Підписанням заяви про приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору (п.п.2.2.5 ДКБО).

У пункті 5.1. частини 5 «Загальні обов`язки сторін» ДКБО визначені зобов`язання позичальника, як клієнта банку, яким у підпункті 5.1.4 якого визначено, що позичальник зобов`язаний своєчасно і повністю відшкодувати Банку сплачені ним кошти, зокрема, своєчасно та у повному обсязі оплачувати банку вартість послуг, які надані банком за договором та інші платежі, відповідно до умов договору та встановлених Тарифів. Сплачувати заборгованість до договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, у строки та в розмірі, що передбачені Договором (п.п. 5.1.6., 5.1.7 ДКБО).

У частині 6 «Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів» ДКБО передбачено відповідальність сторін, зокрема, пунктами 6.1, 6.2, визначено, що сторони несуть відповідальність, передбачену умовами договору та чинним законодавством України, за невиконання, неналежне виконання своїх обов`язків, передбачених договором. Кожна зі сторін зобов`язана у повному обсязі відшкодувати іншій стороні збитки, завдані порушенням умов договору.

Відомостей щодо узгодженого розміру Тарифів, а також орієнтовного Графіку повернення платежів позивачем не надано.

Достовірних та допустимих доказів на підтвердження угодженого між сторонами розміру відсотків за користування кредитними коштами, за прострочення їх повернення суду не надано.

Зокрема, з наданих суду доказів неможливо встановити чи був узгоджений між сторонами порядок та строки повернення платежів, умови користування кредитними коштами тощо. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з наданими суду умовами Публічної пропозиції на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб був ознайомлений відповідач, розумів їх і погодився з ними, підписуючи Заяву № 3894 від 15.03.2016, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у нарахованому банком розмірі.

Суд також звернув увагу на те, що надані позивачем умови на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «ПУМБ» почали свою дію з 01.10.2016, тобто на пів року пізніше від писання відповідачем Заяви № 3894 від 15.03.2016 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 20 677,94 грн є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

З наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3894 від 15.03.2016 вбачається, що з 30.10.2016 до 31.05.2018 відповідачем здійснювалося періодичне погашення заборгованості, платежі за якими зараховувалися позивачем на погашення боргу не тільки за тілом кредиту, але і на погашення відсотків за користування кредитом. Загальна сума зарахованих коштів на погашення боргу за відсотками за користування кредитом за названий період склала 12 088,24 грн.

Такі діє позивача є протиправними, виходячи з того,що матеріали не містять узгоджених між сторонами умов щодо розміру і порядку такого нарахування. Тому, на переконання суду, такі кошти мають бути зараховані на погашення заборгованості за тілом кредиту.

Слід також зазначити, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено в ст. 8 Конституції України.

Згідно з ч.1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України).

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у виді Заяви № 3894 від 15.03.2016 про приєднання до Договору банківського обслуговування фізичних осіб, підписаний сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

З наданого відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідачем фактично не заперечується отримання кредитних коштів від позивача та користування ними.

Заперечуючи проти задоволення позову та не погоджуючись з розрахунком, наданим позивачем, відповідач контррозрахунку суду не надав.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Перший український міжнародний банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому АТ «Перший український міжнародний банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - підлягає частковому задоволенню. Ухвалюючи рішення, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 3894 від 15.03.2016 у розмірі 10 869,06 грн заборгованості за кредитом. В іншій частині позовних вимог щодо порушення ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором - відмовити

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 603,39 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 263-265, 268, 274-275, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 3894 від 15.03.2016 у розмірі 10 869,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судові витрати по сплаті судового збору у пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог у розмірі 603,39 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін по справі:

Позивач: Акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк", , адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: К.М. Скоринчук