23.05.2025 Справа № 756/6733/25
Справа № 756/6733/25
Провадження № 2-н/756/206/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Діденко Є.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усього заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши подану заяву, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 ЦПК України.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Як вбачається із заяви, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2021 року (справа №754/12255/21, провадження №2/754/5921/21) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 4 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 06.08.2021 і до повноліття дитини. Дане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 06.11.2021 року.

У подальшому, 09.11.2021 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Водночас, Заявницею зазначено, що 01.07.2024 року вона відкликала виконавчий лист з Оболонського ВДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ м. Києва на прохання ОСОБА_2 , оскільки останній виплачував кошти щомісячно та претензій до нього в неї не виникало.

Однак, 03.05.2025 року Заявниці стало відомо, що ОСОБА_2 мобілізований до Збройних Сил України і направлений на навчання, при цьому упродовж 2020-2025 рр. Заявниця вимушена була самостійно вирішувати питання харчування, лікування дитини для забезпечення належного їй рівня життя. Тому, вона звертається до суду із вищевказаною заявою і просить суд з урахуванням на теперішній час офіційного доходу ОСОБА_2 змінити розмір стягуваних аліментів із твердої грошової суми у розмірі 4 000,00 грн. на 1/4 частки від усього заробітку (доходу).

Частиною 2 ст. 165 ЦПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд зазначає, що та обставина, що заявниця відкликала виконавчий лист, не скасовує ухваленого судом рішення про стягнення аліментів, і не позбавляє заявницю права пред`явити виконавчий лист повторно для примусового стягнення.

Крім того, заявниця має право у встановленому законом порядку і за наявності законних підстав поставити питання про зміну розміру раніше призначених аліментів.

Однак, наявність рішення суду про стягнення аліментів перешкоджає винесенню судового наказу із цього ж питання.

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , у зв`язку з поданням заяви з порушенням вимог статті 186 ЦПК України, що дає підстави суду відмовити у видачі судового наказу, відповідно до п. 4 ч. 1 ст.165 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 161, 162, 164, 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя Є.В. Діденко