Справа № 550/606/25
Провадження № 2/550/304/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року селище Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Литвин В.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1

до Селянського (фермерського) господарства «Регіон»

про розірвання договорів оренди та стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернулася до суду з позовом про розірвання чотирьох договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає поверненню позивачці з підстави порушення правил об`єднання позовних вимог.

Так, позивачкою в одній позовній заяві заявлено вимоги про розірвання чотирьох окремих договорів оренди окремих земельних ділянок, а саме:

1)договір оренди землі від 10.02.2023 земельна ділянка площею 2,7199 га, кадастровий номер :00:002:0261;

2)договір оренди землі від 10.02.2023 земельна ділянка площею 2,7199 га, кадастровий номер :00:002:0238;

3)договір оренди землі від 10.02.2023 земельна ділянка площею 2,7200 га, кадастровий номер :00:002:0025;

4)договір оренди землі від 10.02.2023 земельна ділянка площею 2,7200 га, кадастровий номер :00:002:0252.

А також про стягнення заборгованості з орендної плати за вказаними договорами.

Положеннями ч. 1 ст. 188 ЦПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно з ч. 2 ст. 188 ЦПК України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Тобто, за змістом наведених положень ст. 188 ЦПК України при вирішенні питання про об`єднання в одне провадження окремих позовних вимог (позовних вимог про розірвання окремих договорів оренди) враховується їх пов`язаність між собою підставою виникнення або поданими доказами, або ж їх взаємозв`язок як основних та похідних позовних вимог.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою спільними підставами виникнення або спільними доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення цивільного спору.

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

У розумінні положень частини першої статті 188 ЦПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами; не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Із матеріалів позовної заяви не вбачається пов`язаності між собою позовних вимог про розірвання окремих договорів ні підставами виникнення, ні поданими доказами, ані співвідношенням як основних і похідних по відношенню одна до одної.

Суд зазначає, що як основні і похідні між собою співвідносяться лише вимоги позивачки про розірвання окремого договору оренди землі та стягнення заборгованості саме за таким окремим договором оренди.

Однак, між собою позовні вимоги по окремих договорах не перебувають у взаємозв`язку.

Позивачка не навела жодних аргументів та не надала жодних доказів в обґрунтування необхідності, доцільності та можливості розгляду судом окремих невзаємопов`язаних позовних вимог спільно.

Таким чином, позовна заява не відповідає визначеним ст. 188 ЦПК України правилам об`єднання позовних вимог, а отже відсутні підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу.

З огляду на викладене, позовну заяву належить повернути з підстав порушення позивачкою правил об`єднання позовних вимог, оскільки сумісний розгляд заявлених позовних вимог у цій справі перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін за кожним спірним договором та суттєво ускладнить вирішення спору, адже у цьому випадку під час розгляду справи суд повинен буде надати оцінку умовам кожного з укладених договорів оренди, встановити обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов кожного з цих договорів окремо, мети та обставин їх укладення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

За змістом ч.ч. 5-7 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

При цьому суд наголошує, що повернення позовної заяви із зазначених підстав не обмежує доступ позивачки до правосуддя, оскільки після усунення вказаних судом недоліків позивачка вправі звернутися з цими ж позовними вимогами до суду у встановленому процесуальним законом порядку.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги, заяви. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

А недотримання позивачкою вимог ЦПК при зверненні до суду перешкоджатиме виконанню завдань цивільного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 4, ч.ч. 5-7 ст. 185, ст. 188, ст. 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву повернути позивачці.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Суддя В.В. Литвин