Житомирський апеляційний суд
Справа 295/5888/23
26 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,
суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,
за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення
у цивільній справі №295/5888/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, запису про державну реєстрацію, витребування земельної ділянки, скасування відомостей про право власності
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про стягнення судових витрат. Просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40 000 грн.
Заява обґрунтована тим, що відповідно до пунктів 1.1 та 4.1 договору про надання правничої допомоги від 20 квітня 2023 року №10 та додаткової угоди від 30 жовтня 2024 року №1 адвокатом надані клієнту послуги з консультування, вивчення та аналізу законодавства щодо застосування відповідних прав із метою забезпечення законних інтересів та прав клієнта, пов`язаних із застосуванням законодавства, підготовки позову та інших процесуальних документів, збирання та надання доказів, прийняття участі в засіданнях суду, як представника клієнта в справі №295/5888/23 в суді першої та апеляційної інстанції. Згідно з додатковою угодою від 30 жовтня 2024 року №1 гонорар становить 40 000 грн та підлягає сплаті після набрання законної сили рішенням суду. На підтвердження обсягу наданих послуг і виконання адвокатом робіт, їх обґрунтованості та співмірності зі складністю справи наданий підписаний сторонами детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт) від 30 жовтня 2024 року. Так, від гонорару в сумі 40 000 грн залишок чистого прибутку становить 23 400 грн. Справа не є малозначною та розглядалася за правилами загального позовного провадження. Відповідно до детального опису та розрахунку наданих послуг (робіт) від 30 жовтня 2024 року адвокатом надана професійна правнича допомога щодо представництва інтересів клієнта у суді, з цього випливає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Справа має для нього виключне значення, оскільки відповідачі своїми діями позбавили його права власності на спадкове майно. Розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із кваліфікацією та досвідом адвоката, оскільки адвокат Приведьон В.М. щорічно виконує вимоги щодо підвищення кваліфікації згідно з Порядком підвищення кваліфікації адвокатів України. Отже, на переконання позивача, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн, понесені у зв`язку із розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції, співмірні зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також із значенням справи для позивача, у зв`язку з чим такі витрати підлягають стягненню з відповідачів у повному обсязі. Щодо надання доказів судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду позивачем зазначалося у позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу.
Від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надійшли заперечення на заяву про стягнення судових витрат. Відповідач просить у задоволенні заяви про розподіл та компенсацію судових витрат відмовити. Заперечення аргументує тим, що на стадії апеляційного перегляду заява в частині стягнення витрат на правничу допомогу за надання послуг у суді першої інстанції в сумі 26 000 грн безпідставна. Крім того, апеляційний суд залишив без змін рішення суду першої інстанції, а тому на підставі частини тринадцятої ст.141 ЦПК України відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат. Також, приймаючи до уваги, неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, сума компенсації витрат за перегляд справи у суді апеляційної інстанції є надмірною. На погляд відповідача, необхідно врахувати ту обставину, що правова позиція сторін у справі не змінювалася в судах першої і апеляційної інстанції та адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, що регулюють спірні правовідносини, документи та доводи, якими відповідачі обґрунтовували свою позицію. Відтак, сума витрат за надану адвокатом правничу допомогу є завищеною. Позивачем й не надано жодного доказу в підтвердження фактичної сплати адвокатом вартості наданої правничої допомоги. Посилання на те, що на отриманий адвокатом гонорар будуть нараховані передбачені законом податки та збори не повинно братися до уваги судом, оскільки податки нараховуються виключно на реально отриманий чистий оподаткований прибуток, а не на конкретно отриманий гонорар. Стягуючи кошти з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області потрібно враховувати, що судові витрати на професійну правничу допомогу органами державної влади компенсуються за рахунок державного бюджету, а відповідне рішення суду виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Пасенко Валентин Петрович у клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу просить: залишити заяву позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат в частині стягнення 26 000 грн витрат на надання правничої допомоги в суді першої інстанції без розгляду, а розмір витрат на правничу допомогу, яка надавалася Янковому М.О. при розгляді справи в Житомирському апеляційному суді, - зменшити. При цьому зазначає, що рішення Богунським районним судом м.Житомира ухвалено 11 квітня 2024 року. На переконання представника відповідача, Янковий М.О., подавши 01 листопада 2024 року заяву про стягнення судових витрат, пропустив строк подання доказів понесених судових витрат, що є підставою для залишення заяви без розгляду в частині стягнення 26 000 грн витрат на надання правничої допомоги в суді першої інстанції. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, надану ОСОБА_1 під час розгляду справи Житомирським апеляційним судом, то заявлена сума не відповідає обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Згідно з детальним описом та розрахунком наданих послуг (робіт), згідно з договором про надання правничої допомоги від 20 квітня 2023 року №10 та додаткової угоди від 30 жовтня 2024 року №1, який долучений до заяви про стягнення судових витрат, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів 14 000 грн витрат на правничу допомогу, яка надавалася у зв`язку із розглядом апеляційної скарги на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 11 квітня 2024 року, з яких: 4 000 грн за вивчення апеляційної скарги та консультацію клієнта, 4 000 грн за підготовку відзиву на апеляційну скаргу, 6 000 грн за прийняття участі у трьох засіданнях суду. При розрахунку витрат на надання правничої допомоги за участь у судових засіданнях Житомирського апеляційного суду не враховано, що розгляд справи неодноразово відкладався, судові засідання відбувалися протягом 15-20 хв., тому вартість послуг у розмірі 2 000 грн за участь в одному судовому засіданні є завищеною та не відповідає часу, який був витрачений на надання цієї послуги.
У судове засідання учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с.20-23 т.3). Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Приведьона В.М. надійшло клопотання про розгляд заяви без позивача та його представника. Відповідно до частини четвертої ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення та явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою у відповідності до положень частини другої ст.372 ЦПК України.
Розглянувши заяву про стягнення судових витрат та фактично про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до пункту третього частини першої ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання (перше речення частини четвертої ст.270 ЦПК України).
За положеннями частини першої ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За нормами п.1 частини третьої ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини восьмої ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Із матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу, яка була подана відповідачем ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 зазначав про понесення витрат на професійну правничу допомогу (а.с.119 т.2). При цьому посилався на те, що остаточний розрахунок судових витрат, понесених у зв`язку з судовим розглядом справи, разом із відповідними документами, що підтверджують зазначені витрати, в тому числі, докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг та їх вартості, буде надано за підсумками фактично понесених судових витрат за результатами судового розгляду справи, у порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Постанова Житомирським апеляційним судом ухвалена 30 жовтня 2024 року.

01 листопада 2024 року, тобто впродовж п`яти днів після винесення судом апеляційної інстанції постанови від 30 жовтня 2024 року, до Житомирського апеляційного суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених ним у зв`язку з розглядом справи в суді (а.с.185 т.2).

Отже, з додержанням порядку частини восьмої ст.141 ЦПК України відповідачем заявлено про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги та подані докази у підтвердження їх розміру.

Відповідно до положень частини другої-третьої ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, згідно з частиною четвертою ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Адвокат Приведьон Віталій Миколайович та клієнт ОСОБА_1 20 квітня 2023 року уклали договір про надання правничої допомоги №10 (далі- договір) (а.с.25-26 т.1). Згідно зі змістом п.1.1 предметом цього договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані з захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

На визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару (п.4.1 договору про надання правничої допомоги від 20 квітня 2023 року №10).

Відповідно до положень пунктів 1.1. та 4.1 договору про надання правничої допомоги від 20 квітня 2023 року №10 додатковою угодою від 30 жовтня 2024 року №1 до договору про надання правничої допомоги від 20 квітня 2023 року №10 сторони домовилися про умови надання адвокатом клієнту наступної професійної правничої допомоги та розміру гонорару: консультування клієнта, вивчення та аналіз законодавства щодо застосування відповідних прав з метою забезпечення законних інтересів та прав клієнта, пов`язаних із застосуванням законодавства, підготовка позову та інших процесуальних документів, збирання та надання доказів, прийняття участі в засіданнях суду, як представник клієнта, по справі №295/5888/23 в суді першої та апеляційної інстанції (а.с.189 т.2). Сума гонорару (фіксований) становить 40 000 грн. Цей гонорар підлягає сплаті через шістдесят днів після набрання законної сили рішення суду.

Згідно з детальним описом та розрахунком наданих послуг (робіт) від 30 жовтня 2024 року адвокатом надані клієнту наступні послуги: консультація клієнта пов`язана правовідносинами, які склалися в цій справі, вивчення законодавства та судової практики по цій категорії справ термін 1 година, вартість 2 000 грн; підготовка позову та доказів термін 2 години, вартість 4 000 грн; підготовка відповіді на відзив та долучення доказів - термін 1 година, вартість 2 000 грн; підготовка клопотань та долучених доказів термін 1 година, вартість 2 000 грн; прийняття участі в засіданнях суду першої інстанції 8 засідань, вартість 16 000 грн; вивчення апеляційної скарги та консультація клієнта 2 години, вартість 4 000 грн; підготовка відзиву на апеляційну скаргу 2 години, вартість 4 000 грн; прийняття участі в засіданнях суду 3 засідання, вартість 6 000 грн (а.с.190 т.2). Усього: 40 000 грн.

Отже, відповідно до детального опису та розрахунку наданих послуг до стягнення заявлені витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції на суму 26 000 грн, а також заявлені витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції на суму 14 000 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 11 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволений частково скасовані наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 20 вересня 2017 року №6-5950/14-17-СГ (зі змінами, внесеними наказом від 05 жовтня 2017 року №6-6321/14-17-СГ від 05 жовтня 2017 року) та державна реєстрація права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 01 листопада 2017 року №23129165. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з відповідачів ОСОБА_3 та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі по 1 252,53 грн із кожного.

Отже, Богунський районний суд м.Житомира питання витрат на професійну правничу допомогу не вирішував, оскільки докази таких витрат до суду першої інстанції сторонами не подавалися.

У свою чергу, постановою Житомирського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 залишена без задоволення, а рішення Богунського районного суду м.Житомира без змін.

За змістом частини тринадцятої ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки постановою Житомирського апеляційного суду апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та до суду першої інстанції позивачем ОСОБА_1 або його адвокатом докази витрат на професійну правничу допомогу за суд першої інстанції не подавалися і відповідно Богунським районним судом м.Житомира не вирішувалися, то на стадії апеляційного перегляду відсутні підстави для здійснення розподілу витрат на надання правничої допомоги в суді першої інстанції на суму 26 000 грн, а тому в її стягненні позивачу відмовляється.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу в суді апеляційної інстанції, на суму 14 000 грн, колегія суддів виходить із наступного.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу надання послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року в справі №905/1795/18).

Разом із тим, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір є обґрунтованим.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

За таких обставин, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також із критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Ураховуючи критерій реальності адвокатських витрат, характер виконаних адвокатом робіт, заперечення відповідачів, а також критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, керуючись принципами справедливості та верховенства права, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати на надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в сумі 14 000 грн у цьому випадку є завищеними порівняно з співмірністю і складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих ним послуг під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, а тому їх розмір за суд апеляційної інстанції може бути зменшений до 7 000 грн, а у стягненні решти суми (7 000 грн) за суд апеляційної інстанції відмовляється.

Приймаючи до уваги, що апеляційне провадження ініційоване за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 , саме на нього покладаються витрати позивача в сумі 7 000 грн на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, що відповідає складності справи та вчиненим адвокатом позивача процесуальним діям у суді апеляційної інстанції.

Підсумовуючи викладене вище, у стягненні решти суми відмовляється.

Керуючись ст.ст.141,259,270,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 7 000 грн.

У задоволенні решти суми відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча Судді: