Житомирський апеляційний суд
Справа №283/752/14-ц Головуючий у 1-й інст. Саланда О.М.
Категорія 70 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

26 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого: Павицької Т.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Коломієць О.С.

розглянув заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі №283/752/14-ц за заявою ОСОБА_2 про виправлення описки у судовому рішенні у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з ОСОБА_1 аліменти на свою користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи проводити стягнення з 14.03.2014, допустивши негайне виконання в межах платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60 грн.

12 грудня 2024 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про виправлення описки в рішенні Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки у рішенні суду задоволено. Виправлено допущену описку в резолютивній частині рішення Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, а саме вказано вірно «стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи проводити стягнення з 14.03.2014 року, допустивши негайне виконання в межах платежу за один місяць». В іншій частині рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року. Компенсовано ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 605,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

08 квітня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 направив заяву, у якій просить повернути сплачений ним судовий збір в сумі 605,60 грн. Вказана заява зареєстрована в Житомирському апеляційному суді 11 квітня 2025 року.

Цивільна справа №283/752/14-ц на запит суду надійшла - 23 травня 2025 року.

Дослідивши зміст та доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Підстави для повернення судом судового збору передбачені ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Разом з тим, механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, регулюється Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845.

Пунктом 1-1 ч. 16 зазначеного порядку передбачено, що органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для компенсації судового збору за рахунок держави у разі звільнення від його сплати у визначених законом випадках.

Компенсація судового збору відповідно до підпункту 1-1 пункту 16 цього Порядку здійснюється органами Казначейства на підставі виконавчих документів з відповідного рахунка спеціального фонду державного бюджету, на який такий судовий збір зарахований.

З аналізу поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що відповідач просить повернути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою Житомирського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року сплачений ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн вирішено компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирішуючи питання про компенсацію судового збору за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, колегія суддів виходила з того, що ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Отже, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 7 Закону України «Про судовий збір», а тому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що заявник не позбавлений права відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, звернутись до органів Казначейства та на підставі виконавчого документа компенсувати судовий збір з відповідного рахунка спеціального фонду державного бюджету, на який такий судовий збір зарахований.

Керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі №283/752/14-ц за заявою ОСОБА_2 про виправлення описки у судовому рішенні у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді