Провадження № 2/201/737/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Соборний районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача Чебикіна В.П.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву від 21.02.2025 про збільшення позовних вимог в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 20300 грн., завданої внаслідок залиття її квартири в ніч з 28 на 29 липня 2024 року, та моральної шкоди у розмірі 80500 грн., завданої їй діями відповідача, що викликав працівників поліції на місце з`ясування обставин залиття квартири, які, в свою чергу, склали на неї протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП, у зв`язку з чим у неї суттєво погіршилося самопочуття та вона була змушена лікуватися у лікаря-кардіолога.

Ухвалою судді від 16 жовтня 2024 року позов був залишений без руху.

21 жовтня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків, та ухвалою судді від 22 жовтня 2024 року провадження у справі було відкрито.

Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року задоволено клопотання сторони відповідача про витребування доказів з КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» щодо відомостей про перебування позивачки на лікуванні в цьому закладі, факти її звернення за психіатричною допомогою, та наявність у неї інвалідності по психічному захворюванню.

21 лютого 2025 року до суду від позивачки надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій вона зазначає, що внаслідок задоволення клопотання сторони відповідача про витребування доказів із спеціалізованої лікарні про її психічне здоров`я, вона зазнала моральних страждань, оскільки ця ухвала винесена незаконно, представник відповідача підтримав її законність й обґрунтованість, а позивачка разом зі своїм представником заперечували про неї, оскільки позивачка не знаходилась на психіатричному обліку. Проте, через те, що суд виніс ухвалу про витребування доказів, у позивачки після судового засідання погіршилось здоров`я, вона ледве не втратила свідомість, бо в неї піднявся атмосферний тиск, внаслідок чого в неї з`явився сильний головний біль, шум у вухах і вона звернулась до лікаря. Крім того, наприкінці листопада 2024 року відповідач ОСОБА_3 продав належну йому квартиру, з якої в ніч з 28 на 29 липня 2024 року відбулося залиття належної їй квартири, однак в ніч на 07 грудня 2024 року залиття відбулося знову.

І хоча станом на цю дату власниками квартири, з якої відбулося залиття, вже були подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , позивачка все одно заявила нові позовні вимоги до ОСОБА_3 , та просила стягнути з нього додатково до раніше заявлених позовних вимог 10800 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заяву про збільшення позовних вимог, просили прийняти її до розгляду.

Представник відповідача проти прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог заперечував, пославшись на те, що ініціюючи перед судом питання про витребування доказів щодо психічного здоров`я позивачки, сторона відповідача скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим ч.1 ст.84 ЦПК України, та не може відповідати, тим більш матеріально, за моральні страждання, яких за твердженням позивачки, вона зазнала внаслідок задоволення відповідного клопотання судом. Крім того, на момент повторного залиття квартири позивачки в ніч на 07 грудня 2024 року, відповідач не був власником квартири, він ніяким чином не міг здійснити повторне пошкодження квартири позивачки без доступу до неї. В його діянні немає вини, адже залиття сталось з квартири нових власників, а майнову шкоду позивачка намагається стягнути з відповідача.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали поданої до суду заяви, суд приходить до наступних висновків.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Виходячи з вищевикладеного, складовими частинами позову є предмет, підстава, зміст.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст.49 ЦПК України, тож відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 ст.49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із постановою Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви».

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову, такий правовий висновок надано Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у рішенні від 01.11.2021 року в справі № 405/3360/17.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

В даному випадку заява позивачки про збільшення розміру позовних за своєю суттю фактично є новим позовом, оскільки у ній зазначені обставини, які не були предметом спірних правовідносин за її первісним позовом, виникли вже після відкриття провадження у справі, та не були визначені позивачкою первісною підставою позову, які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття заяви позивачки про збільшення розміру позовних вимог від 21.02.2025, та необхідності її повернення.

Доходячи до такого висновку, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена.

Ухвала суду першої інстанції про відмову в прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог безпосередньо не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в порядку ст. 353 ЦПК України.

Разом із тим наслідком відмови в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви позивачеві.

Водночас у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Зважаючи на те, що процесуальним наслідком відмови в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви, у свою чергу ухвала про повернення заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, Верховний Суд у складі ОП КЦС в постанові від 01.11.2021 по справі №405/3360/17 дійшов висновку, що на ухвалу суду про відмову в прийняті заяви про збільшення позовних вимог може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.49, 258-261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті заяви від 21.02.2025 про збільшення позовних вимог в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити та повернути її позивачу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев