Справа№938/1785/24
Провадження № 2/938/98/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2025 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,
з участю: секретаря судового засідання Ласкурійчук С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика",
до відповідача: ОСОБА_1 ,
про: стягнення заборгованості за кредитним договором,
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
Обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором №491940-КС-002 про надання кредиту від 03.04.2024 в сумі 132 243,44грн.
Ухвалою суду від 11.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 10.01.2025.
У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю у суду відомостей про отримання ним судової повістки про виклик до суду, ухвалою суду від 10.01.2025, розгляд справи було відкладено на 31.01.2025.
У судове засідання 31.01.2025 позивач, явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. В матеріалах справи міститься заява, представника позивача Сімчук Я.В. від 17.12.2024, в якій вона просила справу розглянути без участі позивача та не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, докази отримання ним поштового відправлення, яким йому направлялась судова повістка про виклик до суду, а також ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви із додатками, на адресу суду не повернулись.
Ухвалою суду від 31.01.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Акціонерного товариства Комерційного банку"Приват Банк" письмові докази по справі, які становлять банківську таємницю, розгляд справи відкладено на 20.02.2025.
Судове засідання 20.02.2025 відкладено на 14.03.2025 у зв`язку з неявкою сторін та відсутністю у суду доказів належного повідомлення відповідача про дату та час судового засідання, а також невиконання АТ КБ "Приват Банк" ухвали суду про витребування доказів від 31.01.2025.
25.02.2025 на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані ухвалою суду від 31.01.2025, докази.
Розгляд справи 14.03.2025, у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відсутність у суду доказів належного повідомлення відповідача про дату та час судового засідання, було відкладено на 31.03.2025.
При цьому, 07.02.2025, 27.02.2025, 03.03.2025 та 27.03.2025 на адресу суду повернулися неврученими поштові відправлення, якими суд скеровував на адресу відповідача судові повістки про виклик до суду на 10.01.2025, 31.01.2025, 20.02.2025 та 14.03.2025, із відміткою поштової установи «за закінченням терміну зберігання".
В судове засідання 31.03.2025 з`явився відповідач. Представник позивача, попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. У зв`язку із задоволенням клопотання відповідача про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи та залучення ним адвоката до участі в справі, розгляд справи було відкладено на 07.04.2025.
Судове засідання 07.04.2025, за клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи з метою врегулювання ним спору мирним шляхом, було відкладено на 30.04.2025.
В судове засідання 30.04.2025 сторони не з`явилися. В прохальній частині позовної заяви та заяві від 17.12.2024, представник позивача просила розгляд справи проводити без участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач ОСОБА_1 , причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи. Доказів мирного врегулювання спору з позивачем, суду не представив. А тому судом було відкладено розгляд справи на 26.05.2025.
В судове засідання 26.05.2025 сторони не з`явилися.
В прохальній частині позовної заяви та заяві від 17.12.2024, представник позивача просила розгляд справи проводити без участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 , причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, з якого вбачається, що судова повістка доставлена до електронного кабінету відповідача 08.05.2025.
Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.
Статтею 43 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до норм ч.ч.1,3,4 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною 1 статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Статтею 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи той факт, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи №938/1785/24 та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи наведені вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26.05.2025, є дата складення повного судового рішення 28.05.2025.
Правова позиція позивача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, посилається на те, що 03.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та ОСОБА_1 укладено Договір №491940-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Зокрема, ТОВ "Бізнес позика", 03.04.2024 направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №491940-КС-002 про надання кредиту. 03.04.2024 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №491940-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес позика", направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.
Таким чином, 03.04.2024 між ТОВ "Бізнес позика", та ОСОБА_1 було укладено Договір №491940-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Однак, по даний час Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №491940-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти в сумі 7150,00грн. Позивач, зазначає, що зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" заборгованість за договором №491940-КС-002 про надання кредиту від 03.04.2024 в розмірі 132243,44грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Правова позиція відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом, відзиву на позов не подав.
Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» 03.04.2024 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №491940-КС-002 про надання кредиту (а.с.20 зворот-25).
03.04.2024 відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №491940-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с.25 зворот-30).
Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено (а.с.32).
03.04.2024 між ТОВ "Бізнес позика" та ОСОБА_1 укладено Договір №491940-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с.15 зворот-20).
Відповідно до п.3.2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою вказаною у п.2.4. договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів.
Згідно з п.3.2.1. договору у разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим сторонами графіком платежів, що наведений в п.3.2.3. та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4. договору.
Відповідно до умов п.3.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка за кредитом, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3. та додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.
У договорі відображено графік платежів (п.3.2.3.).
Згідно з п.4.2.3 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору.
Пунктом 4.3.4 Кредитного договору встановлено, що кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати комісії, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених договором.
Згідно із п.7.4.4. договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та відповідно уклав договір з вільним волевиявленням.
Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1946.
Із паспорта споживчого кредиту від 03.04.2024, дослідженого в судовому засіданні, суд встановив, що цей письмовий доказ містить інформацію та контактні дані ТОВ «Бізнес Позика» як кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту (відсотки, комісію). Вказаний паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7976 (а.с.13-15).
Оцінка суду.
Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань позичальником за договором про надання банківських послуг, отже є зобов`язальними і регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес Позика» в установленому законом порядку був укладений Договір про надання кредиту №491940-КС-002 від 03.04.2024 в електронній формі про надання споживчого кредиту. Цей договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «UA-1946», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису у відповідності до вимог ч.ч.6,8 ст.11 і ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, розміру комісії, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
Підписавши Договір про надання кредиту №491940-КС-002 від 03.04.2024, відповідач підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови договору цілком зрозумів та приймав їх.
На підтвердження наявності заборгованості та її розміру ТОВ «Бізнес Позика» надало до суду довідку про стан заборгованості станом на 16.11.2024 за Договором про надання кредиту №491940-КС-002 від 03.04.2024, з якої вбачається, що у відповідача виникла заборгованість за кредитом, відсотками та комісією.
Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, чи підтверджували повну чи часткову сплату боргу, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом.
Судові витрати.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн.
Таким чином, слід стягнути з відповідача на користь позивача, понесений ним судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Керуючись статями 10-13,49,76-81,141,142,258,259,263-265,268, 280, 282, 289,354,355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором №491940-КС-002 про надання кредиту від 03.04.2024 в сумі 132243 гривні 44 копійки (сто тридцять дві тисячі двісті сорок три гривні сорок чотири копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати в сумі 2422 гривні 40 копійок (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 .
Повний текст рішення складено 28.05.2025.
Суддя Роман ДЖУС