Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

25 лютого 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Верещінської І.В., за участю секретаря судового засідання Наливайко В.В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до Солом`янського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за Кредитним договором №33519-05/2023 від 22.05.2023 року в розмірі 21 497 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №33519-05/2023 (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов Кредитного договору.

03.07.2023 року ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» уклали Договір факторингу №3072023. Згідно вищевказаного Договору ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ», включно і за кредитним договором №33519-05/2023 від 22.05.2023 року.

29.01.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №29012024. Згідно вищевказаного Договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова Компанія «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №33519-05/2023 від 22.05.2023 року.

Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 21 497 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 5 000 грн.; заборгованість за відсотками - 16 497 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та вирішити питання судових витрат.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Верещінську І.В.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце його проведення повідомлений належним чином. Представник позивача подав клопотання у якому просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за останнім відомим місцем реєстрації. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Враховуючи викладене та вимоги ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності учасників судового процесу, що не з`явились, та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 22 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №33519-05/2023, за умовами якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1 Договору).

У відповідності до п.п. 1.2, 1.4 Договору кредит надається строком на 360 днів, дата надання кредиту: 22.05.2023 року. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту: 15.05.2024 року. За користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована.

Як вбачається із п.п. 1.4.1 процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в. п. 1.2 цього Договору.

Відповідно до п. 1.6 Договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441-11хх-хххх-8017 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.

У розділі 3 Договору сторони узгодили порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором.

Згідно із п. 4.4.2 Договору клієнт зобов`язаний своєчасно повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку, встановленому Договором.

У відповідності до п. 7.1 договору, цей договір складено в двох оригінальних примірниках українською мовою, по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання Клієнтом зобов`язань за ним.

Даний договір ОСОБА_1 підписав за допомогою електронного підпису W2264.

Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким станом на 13.05.2024 року загальна вартість кредиту становить 135 000,00 грн.

Крім того, ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, яким визначено інформацію щодо умов кредитування та зазначено, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 15.05.2024 року.

Заявка-анкета Клієнта на отримання фінансового кредиту від 22.05.2023 року, яка підписана Дудіним В.В. за допомогою електронного підпису W2264, містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем та відомості щодо ОСОБА_1 , зокрема, ним зазначений номер картки отримувача: НОМЕР_2.

Згідно із довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» про ідентифікацію, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким укладено договір №33519-05/2023 від 22.05.2023 року ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Акцепт договору позивальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: W2264; час відправки ідентифікатора позичальнику: 2023-05-22 11:18:59.135000; номер телефону / електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: НОМЕР_4.

Крім того, до матеріалів позовної заяви додано лист директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2919_31 від 22.10.2024 року з якого встановлено, що відповідно до договору на переказ коштів ФК-150920 від 2020-09-15 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 22-05-2023 11:20:03 на суму 5 000,00 грн., маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 240969602, призначення платежу: Зачисление 5000 грн на картку НОМЕР_2 .

У відповідності до квитанції за сплату №240969602 від 22.05.2023 року, на картку НОМЕР_2 здійснено зарахування на суму 5 000,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за кредитним договором від 22.05.2023 року виконало та надало в безготівковій формі у національній валюті на рахунок НОМЕР_2 кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено судом, відповідачем підписано Договір про надання фінансового кредиту №33519-05/2023 від 22.05.2023 року за допомогою разового ідентифікатора «W2264», який було направлено на номер телефону НОМЕР_4.

Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до умов кредитного договору № 33519-05/2023 від 22.05.2023 сума кредиту по договору - 5 000,00 грн., проценти за користування кредитом - 2,50 % в день.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За правилами ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

До матеріалів справи також долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором 33519-05/2023 від 2023-05-22, у відповідності до котрого заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 21 497 грн. з яких: 5 000,00 грн. - сума кредиту; 16 497грн. - заборгованість за відсотками та простроченими відсотками.

П. 4.1.4 Договору від 22.05.2023 року встановлено, що Товариство має право без згоди клієнта відступити право вимоги за даним Договором третій особі, у зв`язку чим відбудеться заміна сторони - Кредитодавця за цим Договором, але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення.

03 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (Клієнт) укладено договір факторингу №3072023, у відповідності до котрого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі: 320 904 260,80 грн., що виникли у клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та клієнтом (п. 1.1 Договору).

На підставі цього Договору фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі відповідно до датку №2 до цього Договору (п. 1.2 Договору).

За відступлення прав вимоги до Боржників за Основними договорами Фактор сплачує Клієнту загальну грошову суму у розмірі ____ грн. (п. 4.1 Договору).

Акт приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників та Реєстр Боржників,що наявні у матеріалах справи є знеособленими та не містять інформації щодо боржників, права вимоги за якими перейшло до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП».

У матеріалах справи також наявний договір факторингу №29012024 від 29 січня 2023 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Фактор), у відповідності до котрого фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна договору) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості) (п. 1.1 Договору).

Внаслідок передачі (відступлення) Права Вимоги за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами (п. 1.2 Договору).

Фактор сплачує Клієнту Суму Фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів в розмірі, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору складає 1 489 027,83 грн. без ПДВ (п. 7.1 Договору).

До матеріалів справи додано платіжну інструкцію №74824 від 29 січня 2024 року, з якої встановлено, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 1 489 027,83 грн. на користь ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» із призначенням платежу: «Плата за відступлення права вимоги зг. ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ №29012024 від 29 січня 2024 р. Без ПДВ».

У відповідності до Акту приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників від 29 січня 2024 року до Договору факторингу №29012024 від 29 січня 2024 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників Клієнта від 29 січня 2024 року кількістю 2 875.

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року, Клієнт відступає Фактору право вимоги заборгованостей до боржників кредитора, зокрема, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер договору: 33519-05/2023 від 22.05.2023 року (дата закінчення договору 15.05.2024 року), загальна сума заборгованості 21 497 грн. з яких: 5 000 грн. - сума основного боргу за кредитом та 16 497 грн. - сума заборгованості по відсотках.

01.11.2024 року за вих. №23330563 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило ОСОБА_1 досудову вимогу щодо погашення заборгованості у сумі 21 497 грн.

Водночас, до матеріалі справи представником позивача не додано доказів отримання такої вимоги ОСОБА_1 .

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Зобов`язання відповідач не виконав ані перед первинними кредиторами, ані перед позивачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Щодо договору факторингу №3072023 від 03 липня 2023 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (Клієнт).

Суд зауважує, що до матеріалів справи позивачем долучено зазначений договір із знеособленими елементами, зокрема п. 4.1, який стосується ціни договору, що не дає можливості встановити усі фактичні обставини із договору факторингу, зокрема, домовленість щодо його ціни.

Договірні відносини факторингу передбачають особливий суб`єктний склад, оскільки сторонами такого договору можуть бути лише чітко визначені актом цивільного законодавства особи: клієнтом за договором факторингу може бути будь-яка фізична та юридична особа, які є суб`єктами підприємницької діяльності (ч. 2 ст. 1079 ЦК України), а фактором - банк чи інша фінансова установа, яка має право здійснювати факторингові операції (ч. 3 ст. 1079 ЦК України).

У Постанові ВС від 18.10.2023 року у справі № 905/306/17, а також постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі.

Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Всупереч вищевикладеному, матеріали позовної заяви не містять повний текст договору факторингу від 03 липня 2023 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (Клієнт). Суду не надано доказів на підтвердження оплати за вказаним договором, не надано витягу з реєстру боржників, з якого суд міг би встановити, що до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» перейшло право вимоги саме до Боржника ОСОБА_1 , 22.09.1993, за договором № 33519-05/2023 від 22.05.2023 року.

Відсутність, зокрема, витягу з реєстру боржників позбавляє суд можливості встановити чи взагалі право вимоги до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за договором № 33519-05/2023 від 22.05.2023 року перейшло до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та чи, відповідно, могло воно бути передане останнім до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14 та 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зробив висновок, що відсутність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.

На необхідність перевірки доводів перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний Суд у постановах від 29 вересня 2021 року у справі № 2-879/11, (провадження № 61-10005св21), від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц (провадження № 61-11546св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови ВС від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

З урахуванням вищевикладених висновків суду, на основі досліджених матеріалів справи, керуючи принципом змагальності цивільного судочинства, суд вважає, що стороною позивача не надано достатньої сукупності належних, допустимих, достовірних доказів, на підставі яких суд мав би можливість зробити висновок та допустити вірогідність існування обставин, які зазначаються у позовній заяві, зокрема, отримання права вимоги до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за договором № 33519-05/2023 від 22.05.2023 року, оскільки не доведеним є отримання права такої вимоги ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та, відповідно, не може бути підтверджений факт отримання права вимоги до відповідача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», тому позовну заяву слід залишити без задоволення.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволення позовних вимог, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Повне найменування сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (адреса: 09018, м. Львів, Львівська обл., вул. Смаль-Стоцького, 1 корпус 28, );

відповідач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Верещінська