Номер провадження 2/211/2262/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

за головуванням - судді Гонтар А.Л.,

з учатю секретаря Гаркушиної Я.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачкою 12 січня 1990 року зареєстрували шлюб, актовий запис за № 32. Фактично шлюбні стосунки припинено понад 30 років тому і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу дітей не має.

На підставі ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2025 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду (а.с. 22).

У судове засідання, позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, проте надав заяву з клопотанням слухати позов за відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд заслухав сторони, оцінив усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, звернув увагу на норми законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, та висновив таке.

Між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до вимог, зазначених у ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, згідно із вимогами зазначеними у статті 110 цього Кодексу.

За правилами, встановленими у ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 12 січня 1990 року укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис № 32 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області (а.с. 6).

Понад 30 років подружжя спільного господарства не веде, спільним побутом не пов`язано.

Зважаючи на те, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини.

З огляду на вищеназвані обставини, суд висновує, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вважає не можливим примусити позивача або відповідача зберігати шлюб.

Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як встановлено судом, при реєстрації шлюбу відповідачка не змінювала своє дошлюбне прізвище, просить залишити після розірвання шлюбу її прізвище.

При задоволенні позову про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Крім того, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, беручи до увагу визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між сторонами розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем під час звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. (а.с.1).

До початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову в повному обсязі, з цього виходить, що судом вирішується питання про повернення 50% від суми сплаченого судового збору, а саме, 605,60 грн., та стягнення з відповідача частини судового збору у зв`язку з визнанням позову у розмірі 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263-265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між громадянином України ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області та громадянкою України ОСОБА_2 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області , який було зареєстровано 12 січня 1990 року Жовтневим віддіом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 32 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 )

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище - " ОСОБА_3 " .

Стягнути з ОСОБА_2 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету 50 відсотків від суми сплаченого судового збору згідно з квитанцією до платіжною інструкції №1 від 26 грудня 2024 року року, а саме, в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено в нарадчій кімнаті 26 травня 2025 року.

Суддя: А. Л. Гонтар