Провадження № 22-ц/812/969/25 Головуючий суду першої інстанції Чернявська Я.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року м. Миколаїв Справа № 488/2741/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Колосовій О.М.,

за участі позивачки ОСОБА_1 ,

її представника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв її представник ОСОБА_2 , на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2025 року, постановлену під головуванням судді Чернявської Я.А., в залі судового засідання в м. Миколаїв, за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерного товариства «Сенс Банк» про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерного товариства «Сенс Банк» про зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2023 року до участі у справі у якості відповідача залучено ОСОБА_3 .

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 просила:

-зняти арешт з нерухомого майна, а саме 1/2 частки садового будинку дорога № 2 місцезнаходження: АДРЕСА_1 з забороною відчуження та перереєстрації майна на іншого власника;

-зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) зняти арешт з частки садового будинку дорога АДРЕСА_2 , який зареєстрований за ОСОБА_1 .

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачка, яка є найбільш зацікавлена в розгляді справи, не з`являлася в судові засідання, рухом справи не цікавилась, два рази поспіль, тобто повторно не з`явилась до суду без поважних причин. Матеріали справи не містять заяву позивачки про розгляд справи за її відсутності.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв її представник ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи які були відкриті в електронному кабінеті адвоката Бурлакова М.О. в організаційно-технічної системі ЄСІТС, взагалі відсутні повістки на такі дати як 14 лютого 2025 року та 03 квітня 2025 року, на вказані дати ОСОБА_1 не отримувала повісток і в сервісі «Дія» що унеможливило фізичне прибуття позивачки до суду першої інстанції в зазначені дати.

ОСОБА_1 не була повідомлена про судовий розгляд справи у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим була позбавлена можливості надати пояснення суду, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами, які мають істотне значення для вирішення справи що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Суд першої інстанції послався на повернення судових повісток із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», але при цьому суд першої інстанції не вжив заходів для забезпечення участі позивача іншим шляхом (телефоном, e-mail, офіційним порталом судової влади, ЄСІТС тощо).

Позивачка постійно проживала за вказаною у позові адресою, більше того вона постійно отримувала інші поштові надходження і жодного разу не було затримки у їх надходженні і отриманні.

Приймаючи по справі рішення про залишення цивільної справи без розгляду Корабельний районний суд не дотримався принципу доступу до правосуддя, оскільки надмірний формалізм порушив право позивачки на доступ до правосуддя.

На день розгляду справи відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 02 серпня 2023 року адвокат Бурлаков М.О., діючи в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним позовом.

14 серпня 2023 року Корабельним районним судом м. Миколаєва було відкрито провадження за цим позовом та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) стороні, відповідно до частини 2 статті 429 ЦПК України. Справа була призначена до розгляду на 13 жовтня 2023 року на 10.30 год.

З вказаної дати розгляд справи численні рази відкладався або оголошувалася перерва у розгляді з різних причин, як за відсутності сторін, так і самого суду.

Останні два рази розгляд справи призначався на 14 лютого 2025 року на 10.30 год. та за довідкою секретаря на цю дату і час «судове засідання не відбулося у зв`язку з неявкою учасників процесу». Дата наступного судового засідання визначена на 03 квітня 2025 року на 10.40 год.

В матеріалах справи наявні поштові зворотні повідомлення, щодо своєчасного направлення та повідомлення позивачки про дати судових засідань призначених на 14 лютого 2025 року та 03 квітня 2025 року, які повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Приписами частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спірні правовідносини стосуються прав власності ОСОБА_1 на садовий будинок АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_4 залишено без розгляду на підставі положень пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини 3 статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини 1, 2, 5 статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом положень частини 5 статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 зазначено, що: «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача».

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача. При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, від 20 травня 2021 року у справі № 522/13928/15, від 18 серпня 2021 року у справі № 495/9414/15-ц, від 10 лютого 2022 року в справі № 756/16448/18, від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21).

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина 1 статті 58 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу" частина 4 статті 62 ЦПК України).

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина 1 статті 64 ЦПК України).

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку (частини 1-6 статті 128 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зазначила свою адресу зареєстрованого місця проживання як АДРЕСА_3 . За вказаною адресою суд першої інстанції здійснював направлення повісток та повідомлень про виклик до суду. Матеріали справи не містять письмових заяв позивачки про зміну адресу листування або повідомлення про виклик до суду в іншій спосіб. За такого суд першої інстанції отримавши поштові повідомлення про виклик до суду першої інстанції на 14 лютого та 03 квітня 2025 року з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, правильно вважав, що відповідачка була повідомлена належним чином про розгляд справи в зазначені дати.

Між тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки дійшовши такого висновку суд першої інстанції безпідставно не врахував тих обстави справи, а відповідно і вимог цивільного процесуального закону щодо належного повідомлення представника позивачки адвоката Бурлакова М.О.

Як встановлено матеріалами справи представник позивачки адвокат Бурлаков М.О. в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» 02 серпня 2023 року звернувся до суду з вказаним позовом, на підтвердження своїх повноважень надав ордер на надання правничої і правової допомоги позивачці в Корабельному районному суді м. Миколаєва від 27 липня 2023 року. Протягом розгляду справи представник позивачки представляв її інтереси та активну брав участь в судових засіданням та процесуальних діях, пов`язаних з розглядом цієї справи.

З огляду на викладені норми цивільного процесуального закону, суд першої інстанції був зобов`язаний повідомляти представника позивачки адвоката Бурлакова М.О. про дату, час і місце судових засідань з метою реалізації його прав як представника сторони позивача в цивільному процесі щодо реалізації прав позивачки на судовий захист.

Проте, матеріали справи не містять доказів повідомлення представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Бурлакова М.О. про дату, час і місце розгляду справи, призначеного на 14 лютого та 03 квітня 2025 року.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статі 257 ЦПК України, для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду є необґрунтованим та не відповідає обставинам справи та нормам діючого законодавства, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання про судові витрати заявника по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу суду першої інстанції підлягають вирішенню судом першої інстанції при ухваленні рішення у справі.

Керуючись статтями 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв її представник ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2025 року, скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерного товариства «Сенс Банк» про зняття арешту з нерухомого майна, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повне судове рішення складено 28 травня 2025 року.