Справа № 351/1174/23
Провадження № 22-з/4808/64/25
Головуючий у 1 інстанції Посохов І.С.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
У Х В А Л А

21 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Девляшевського В.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Василишин Л. В. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Заболотівської селищної ради, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні онуки та визначення способу участі діда у вихованні онуки та спілкуванні з нею, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Заболотівської селищної ради, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні онуки та визначення способу участі діда у вихованні онуки та спілкуванні з нею, залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2025 року по справі № 351/1174/23, провадження № 22-ц/4808/608/25, визначено колегію у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач): Василишин Л.В., судді, які входять до складу колегії: Максюта І.О., Барков В.М.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. А ухвалою цього суду від 02 травня 2025 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

06 травня 2025 року від ОСОБА_1 до Івано-Франківського апеляційного суду надійшло клопотання про відвід судді-доповідача Василишин Л.В. від розгляду цієї справи.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 травня 2025 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Василишин Л. В. від участі у розгляді цієї справи. Заяву про відвід передано на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача передано для розгляду судді Івано-Франківського апеляційного суду Томин О. О.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду у складі судді Томин О. О. від 08 травня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Василишин Л. В. відмовлено.

09 травня 2025 року ОСОБА_1 подав до Івано-Франківського апеляційного суду нове клопотання про відвід судді-доповідача Василишин Л. В.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 травня 2025 року визнано необґрунтованим клопотання ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Василишин Л. В. від участі у розгляді цієї справи. Клопотання передано для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 травня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача передано для розгляду судді Івано-Франківського апеляційного суду Томин О. О.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду у складі судді Томин О. О. від 12 травня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Василишин Л. В. відмовлено.

13 травня 2025 року ОСОБА_1 втретє подав клопотання про відвід судді-доповідача Василишин Л. В.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 травня 2025 року клопотання ОСОБА_1 від 13 травня 2025 року про відвід судді-доповідача Василишин Л.В. від участі у розгляді цієї справи на підставі частини п`ятої статті 39 ЦПК України залишено без розгляду.

14 травня 2025 року ОСОБА_1 вчергове подав клопотання про відвід судді-доповідача Василишин Л. В., а також судді Томин О. О.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 травня 2025 року клопотання ОСОБА_1 від 14 травня 2025 року щодо відводу судді-доповідача Василишин Л. В. від участі у розгляді цієї справи залишено без розгляду, а щодо відводу судді Томин О. О. від участі у розгляді цієї справи повернуто заявнику.

19 травня 2025 року ОСОБА_1 подав нове клопотання, в якому заявив відвід судді-доповідачу Василишин Л. В.

Заявник стверджує, що суддя-доповідач навмисно затягує розгляд його апеляційної скарги, що, на його думку, суперечить українському законодавству. Вважає, що суддя ухиляється від розгляду скарги по суті та виявляє надмірну нав`язаність, що викликає занепокоєння щодо можливих корупційних дій судді.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 травня 2025 року заяву про відвід визнано необґрунтованою та передано для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Частинами 2, 3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2025 року вирішення питання про відвід передано на розгляд судді Івано-Франківського апеляційного суду Девляшевському В.А.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши заяву про відвід судді в контексті наведених в ній доводів та врахувавши вимоги закону, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення відводу немає.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 36 ЦПК України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, підставою для відводу зокрема є те, що позивач має сумніви в об`єктивності судді Василишин Л.В., оскільки вона порушує строки розгляду апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішує спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Окрім прямо визначених підстав для відводу, самовідводу судді, передбачених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, відвід судді може бути заявлений й з інших підстав (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України). У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність безсторонності згідно пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Відповідачем у заяві про відвід не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності судді Василишин Л.В. у розгляді даної цивільної справи.

Передбачених ст. 36, ст. 37 ЦПК України підстав, за яких суддя Василишин Л.В. не може розглядати цю справу і підлягає відводу, не встановлено.

Доводи, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свою заяву про відвід судді Василишин Л.В., не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цієї судді.

Підстав для задоволення заяви про відвід судді, що передбачені ст. 36 ЦПК України, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Василишин Л. В. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Заболотівської селищної ради, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні онуки та визначення способу участі діда у вихованні онуки та спілкуванні з нею, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2025 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Девляшевський В.А.