Справа №760/1114/25 2/760/7056/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Майстренка О.М., за участю секретаря судового засідання Костенка Р.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача, адвоката Чорнія Д.О., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

встановив:

Представник позивача, адвокат Бутирін Я.Я. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позову зазначив про те, що сторони є батьками дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач і донька ОСОБА_5 прийняли рішення, що після закінчення школи остання продовжить навчання в університеті ОСОБА_6 у м. Краків, Республіка Польща.

У зв`язку із підготовкою до навчання позивач 01.09.2023 уклала договір із навчальним закладом «Британська Рада (Україна)» та сплатила за навчання доньки 34 000 грн., що підтверджується квитанцією від 02.09.2023 №226309529.

Також для підготовки вступу до університету позивач уклала із ФОП ОСОБА_7 договір № 0119_03/24 від 21.03.2024, за умовами якого надавались консультаційні послуги з організації вступу ОСОБА_3 до вказаного навчального закладу.

На виконання вказаного договору позивач сплатила 33 253 грн., що підтверджується квитанціями №268862229 від 25.03.2024, №289387981 від 22.08.2024.

Для підготовки до здачі Національного мультитесту позивач оплачувала додаткові заняття доньки на загальну суму 3560 грн., із розрахунку 890 грн. за одне заняття, що підтверджується відповідними квитанціями.

Після вступу ОСОБА_3 до навчального закладу за кордоном, між нею та

ТОВ «SH GGH Management» 30.04.2024 укладено договір оренди місця в двомісному номері гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаним договором оренди позивач сплатила 70 278,68 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

Також позивачем понесено витрати на медичні потреби дітей.

Так з метою коригування та виправлення прикусу було оплачено виготовлення капи для доньки у сумі 8000 грн., що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_8 від 03.08.2024 та квитанцією №.

Крім того було оплачено виготовлення окулярів для ОСОБА_3 на суму 10760 +грн., що підтверджується консультативним висновком офтальмолога, квитанцією від 31.08.2024 №, фіскальним чеком №.

Позивачем також понесені витрати на медичне обслуговування другої доньки ОСОБА_9 , зокрема:

- 495 грн. на оплату проведення аналізів згідно консультативного висновку від 29.09.2023 та замовлення № 727030556;

- 4310 грн. витрати на стоматологічне лікування, що підтверджується відповідними рахунками.

Загалом позивач оплатила додаткові витрати на утримання дітей у сумі 164 161,68 грн., половину з яких у сумі 82 080,84 грн. просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2025 у справі відкрито провадження із призначенням спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи у судовому засіданні на 13.03.2025.

25 лютого 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вважає, що понесені витрати на підготовку до вступу у закордонному вузі, підготовку до здачі Національного мультитесту, проживання за кордоном не можна віднести до додаткових витрат на розвиток здібностей дитини.

Відповідач вказує, що з ним не погоджували рішення щодо понесення всіх вищевказаних витрат, з відповідачем не погоджували рішення щодо навчання та дострокове проживання доньки за кордоном. Відповідач вважає, що донька мала можливість навчатися в України, де вона могла проживати з батьками.

Відповідач посилається, що він вчасно сплачує аліменти і не має заборгованості, він має офіційну заробітну плату орієнтовно 9590 грн. в місяць і сплачує 4800 грн. аліментів в місяць. При цьому він завжди намагається додатково допомагати дочці та перераховує їй кошти на банківську карту.

Також відповідач має ІІІ групу інвалідності, не має власного житла і проживає з батьками, має кредитні зобов`язання. Витрати на медичне обслуговування дітей відповідач також вважає безпідставними і завищеними.

07 березня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якому підтримана правова позиція та вимоги позивача викладені в позові. Зазначено, що відповідач був обізнаний про виїзд доньки на навчання до Республіки Польща, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою відповідача від 05.04.2024, в якій останній погодився фінансувати вказану поїздку. Позивач вважає, що вивчення іноземної мови відноситься до розвитку особливих здібностей дитини, а сплата аліментів визначена рішенням суду, яке виконує позивач.

Отже, позивач вважає, що сплата додаткових витрат є обов`язком відповідача.

13 березня 2025 року судове засідання відкладено за клопотанням відповідача, у зв`язку із необхідністю ознайомлення із відповіддю на відзив та підготовкою відповідачем пояснень.

18 березня 2025 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача в яких підтримано попередню правову позицію і зазначив, що він не погоджував рішення про навчання доньки в університеті на території Республіка Польща.

26 березня 2025 року надійшло клопотання представника позивача про долучення копії свідоцтва про позашкільну освіту ОСОБА_3 №1181 від 30.06.2022 у Київській дитячій художній школі № 1.

27 березня 2025 року у судове засідання з`явились позивач, представник позивача, відповідач.

Позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні визнав позов частково, а саме в частині додаткових витрат на медичне обслуговування дітей. В іншій частині відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав вказаних у відзиві.

Також представником позивача було заявлено клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні у зв`язку із необхідністю долучення доказів, що зберігаються за місцем навчання доньки, які позивач не встигла отримати.

Відповідач проти оголошення перерви у судовому засіданні не заперечував.

У зв`язку з викладеним у судовому засіданні було оголошено перерву.

05 травня 2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача щодо долучення доказів: портфоліо, які донька ОСОБА_5 подавала до університету для вступу; заява про вступ до університету від 14.06.2024.

09 травня 2025 року у судове засідання з`явився відповідач, позивач та її представник не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судовому засіданні підтримав попередньо висловлену позицію про визнання позову частково в частині медичних витрат на дітей, в іншій частині просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження вказаних дітей, які долучені до матеріалів справи.

Позивач та відповідач перебували у шлюбі з 26.07.2016, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (повторне) від 28.07.2021.

У матеріалах справи знаходиться рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17.08.2020 у справі №760/2544/20 із змісту якого встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано у 2019 році і з відповідача на користь позивача починаючи з 20.01.2020 стягуються аліменти на двох дітей у розмірі 4800 грн. у місяць.

Із матеріалів справи встановлено, що протягом 2023 - 2024 років позивач уклала декілька правочинів та понесла витрати на доньок:

- 01.09.2023 договір із навчальним закладом «Британська Рада (Україна)» для навчання ОСОБА_3 ; сплачено 34 000 грн. на підставі квитанції від 02.09.2023 №226309529;

- 21.03.2024 договір № 0119_03/24 із ФОП ОСОБА_7 на отримання інформаційно-консультаційних послуг щодо вступу до навчальних закладів у м. Краків, Республіка Польща; сплачено 33252 грн., на підставі двох квитанцій: 17 117 грн., квитанція №268862229 від 25.03.2024, 16 135 грн., квитанція №289387981 від 22.08.2024;

- послуги про підготовку до іспитів для ОСОБА_3 , сплачено чотири платежі: три платежі для ФОП ОСОБА_10 по 890 грн. 29.01.2024, 29.03.2024, 30.04.2024; один платіж 890 грн. для ОСОБА_11 28.02.2024;

- 30.04.2024 договір оренди місця в кімнаті або одномісному номері з

ТОВ «SH GGH Management» для ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; сплачено загалом 70 181,68 грн., що підтверджується квитанціями № на суму 735,38 злотих (8028,50 грн.), № на суму 1470,75 злотих (16030,10 грн.), № на суму 1470,75 злотих (15492,82 грн.), № на суму 1470,75 злотих (15328,01 грн.), № на суму 1470,75 злотих (15302,25 грн.);

- оплата проведення медичних аналізів для ОСОБА_4 у сумі 495 грн., замовлення № 727030556 та фіскальний чек;

- оплата стоматологічного лікування для ОСОБА_4 у стоматологічній клініці «СА-НАТА» на суму 4310 грн., рахунок № НОМЕР_1 від 28.09.2023 та квитанція на суму 1720 грн.; рахунок від 30.09.2023 та квитанція на суму 990 грн.; рахунок № НОМЕР_2 на суму 1600 грн. від 21.12.2024;

- оплата медичного лікування для ОСОБА_3 у лікаря ортодонта на суму 8 000 грн., що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_8 від 03.08.2024 та квитанцією №;

- оплата придбання окулярів для ОСОБА_3 на суму 10760 грн., що підтверджується консультативним висновком офтальмолога, квитанцією від 31.08.2024 №, фіскальним чеком №.

Загалом позивач надала документи щодо понесення витрат на загальну суму 164558,68 грн.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 82 080,84 грн.

Судом встановлено, що відповідач у судовому засіданні визнав позов в частині понесених позивачем витрат на медичне обслуговування дітей.

Також встановлено, що відповідач працює на посаді експедитора у

ТОВ «ЕКО-СФЕРА» з 18.05.2021 і отримав за 2024 рік заробітну плату після сплати податків у сумі 97 660,63 грн., що в середньому на місяць складає 8138,39 грн. Вказане підтверджується довідкою ТОВ «ЕКО-СФЕРА» від 10.01.2025 та довідкою Пенсійного Фонду України за формою ОК-7 на ім`я відповідача.

Довідкою Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві від 21.02.2025 ВП НОМЕР_6 вказано, що відповідач сплачує аліменти на утримання двох доньок у сумі 4800 грн. і не має заборгованості із вказаних виплат, що підтверджується.

Також судом встановлено, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 , яке видане на ім`я відповідача.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими нормами права.

Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У ст. 185 СК України вказано, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 29.04.2022 у справі № 761/27222/10, аналіз відповідних приписів закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Отже, згідно вимог законодавства та аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять:

а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі,

б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками,

в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там),

г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Наявність таких обставин має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У постанові Верховного Суду від 29.04.2022 у справі № 761/27222/20 сформульовано висновок, що підготовка до зовнішнього незалежного оцінювання, заняття з репетитором для підготовки до вступу до вищого навчального закладу, придбання посібників не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути додаткові витрати на дітей, а саме витрати на вивчення іноземної мови, витрати на підготовку до іспитів, витрати на інформаційно-консультативних послуг по вступу до іноземного вузу, витрати на проживання в Республіці Польща дочки ОСОБА_3 у зв`язку із навчанням в університеті у м. Краків, витрати на медичне обслуговування дітей.

Відповідач заперечив, що позивач погоджувала з ним вибір навчального закладу за кордоном та понесення витрат у зв`язку з цим. Відповідач також вказав, що позивач з ним не погоджувала необхідність додаткових витрат на послуги для дітей, не погоджувала вибір осіб, які надавали послуги, вартість цих послуг тощо.

Позивач не надала суду докази, що вона погоджувала з відповідачем питання необхідності понесення додаткових витрат на послуги для доньок, вибір контрагентів, які надавали ці послуги, розмір цих витрат, тощо.

Позивач також не надала доказів, що погоджувала із відповідачем вступ доньки ОСОБА_3 до вищого навчального закладу на території Республіки Польща.

Суд критично сприймає посилання представника позивача, що саме у навчальному закладі на території Республіки Польщі будуть реалізовані художні здібності доньки ОСОБА_3 , адже на території України є вищі навчальні заклади за відповідним профілем в яких також можливо реалізовувати здібності вказаної дитини.

Всі договори, які стосуються навчання доньки ОСОБА_3 (договір із навчальним закладом «Британська Рада (Україна)» на вивчення іноземної мови, договір № 0119_03/24 із ФОП ОСОБА_7 на отримання інформаційно-консультаційних послуг, договір оренди місця в кімнаті або одномісному номері з ТОВ «SH GGH Management») укладені одноосібно позивачем і відсутні докази їх погодження з боку відповідача.

Нотаріально посвідчена заява відповідача від 05.04.2024, якою надавалась згода доньці ОСОБА_3 на виїзд за кордон не є підтвердженням того, що відповідач був обізнаний та погоджував умови вищезазначених правочинів і про вартість послуг за ними.

Крім того витрати позивача на вивчення донькою ОСОБА_5 іноземної мови, витрати на підготовку до іспитів не можуть бути віднесені до витрат, які викликані особливими обставинами або розвитком здібностей дитини в розумінні ст. 185 СК України.

Також суд звертає увагу, що у відповідача відсутні фінансові можливості нести відповідні витрати, з огляду на розмір заробітної плати відповідача та з урахуванням щомісячної сплати ним аліментів.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене суд вважає, що позивачем не доведено, що понесенні додаткові витрати на організацію навчання доньки ОСОБА_3 викликані особливими обставинами (зокрема, розвитком здібностей дитини), а також, що вказані додаткові витрати, їх розмір були погоджені із відповідачем.

Щодо витрат на медичне обслуговування дітей, то суд враховує, що у судовому засіданні відповідач погодився із необхідністю вказаних витрат і відшкодування половини вказаних додаткових витрат позивачу.

Загальна сума додаткових витрат, які понесла позивач на медичне обслуговування дітей становить 23565 грн.

Отже, з відповідача підлягають стягненню половина від понесених позивачем додаткових витрат на медичне обслуговування дітей у сумі 11782,50 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на суму

11782,50 грн., а в іншій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Розмір судового збору за цим позовом 1211,20 грн.

Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 82 080,84 грн., з яких задоволенні 11782,50 грн., тобто 14,35% від суми позовних вимог.

Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 173,81 грн.

Враховуючи вищевикладене, Керуючись вищевказаним та ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11782 гривень 50 копійок в рахунок компенсації понесених додаткових витрат на дітей.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 173 гривні 81 копійка.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається учасниками справи безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя О. Майстренко