Провадження № 22-ц/802/618/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секрета судового засідання Черняк О. В.,

з участю представника позивача Мельник В. М.,

представника відповідача Лавренчука О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2025 року

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») у липні 2024 року звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 21 вересня 2022 року ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. Позивач ОСОБА_1 підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 03/24, тип Карта Універсальна GOLD, в подальшому 01 серпня 2023 року відповідачем була отримана картка номер - НОМЕР_2 , строк дії - 09/27, тип Карта Універсальна та 02 серпня 2023 року на підставі Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 02 серпня 2023 року отримано картку номер - НОМЕР_3 , строк дії - 07/27, тип Карта Універсальна GOLD, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач перестав вносити кошти посилаючись на "спірні", на його думку, операції, які були проведені по його картці номер НОМЕР_2 за 01 серпня 2023 року «зняття готівки в банкоматі». Зазначалося, що враховуючи вхід в обліковий запис Приват24 клієнта ОСОБА_1 з різних пристроїв, без зміни логіна і пароля входу, можна зробити висновок про компрометацію клієнтом власних персональних даних входу в Приват24, що призвело в подальшому до проведення оскаржуваних операцій. Вина банка в проведених операціях по картці відсутня. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 вересня 2022 року в розмірі 124 289,23 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 97 502,69 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 26786,54 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2025 року в позові відмовлено.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду, вважає його таким, що ухваленене з неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які мають суттєве значення для прийняття вірного рішення по суті спору, проігнорував докази, подані представником позивача, не встановив недопустимість доказів у справі, що є порушенням норм процесуального прав, що мало наслідком неправильне вирішення справи. Відповідач користувався кредитним лімітом і відповідно до виписки по рахунку, вчиняв операції. За наслідками службової перевірки було встановлено, що номер фінансового телефону НОМЕР_4 відповідача не змінювався. Перший вхід з нетипового пристрою було здійснено 29 липня 2023 року о 19 год 01 хв, при цьому зміну логіну та паролю входу до Приват24 під акаунтом не виявлено, авторизацію підтвержено телефонним дзвінком. Вхід у Приват24 підтверджено особисто клієнтом. Клієнт компрометував власні персональні дані входу в Приват24, що призвело в подальшому до проведення оскаржувальних операцій. У ході перевірки також було встановлено, що кредитна картка НОМЕР_5 (видана 21 вересня 2022 року), якою користувався відповідач, була закрита 29 липня 2023 року та перевипущена на діджитал (віртуальну) картку НОМЕР_6 , яка відкрита 29 липня 2023 року о 19 год 03 хв, тобто після підтвердження входу у Приват24 29 липня 2023 року о 19 год 01 хв з нетипового пристрою. У день виникнення спірних транзакцій (01 серпня 2023 року о 20 год 09 хв) в акаунті Приват24 квідповідача до віртуальної картки було підключено додаткову пластикову картку № НОМЕР_7 та встановлено до неї пін-код о 20 год 10 хв. Після цього з банкомата АТ «УкрСиббанк» за адресою м. Київ, вул. Братства Тарасівців, 12/37, відбулося зняття коштів: о 20 год 12 хв 20 799,98 грн, о 20 год 13 хв 20 800 грн, о 20 год 14 хв 20 800 грн, о 20 год 17 хв 16 640 грн. Транзакція здійснювалася з присутністю картки/телефона № НОМЕР_7 та з введенням пінкоду. У подальшому о 20 год 18 хв відповідач ОСОБА_1 повідомив на гарячу лінію 3700 про те, що він помітив зняття готівки з кредитної карти, яка знаходиться в нього на руках, операції він не проводив. Яким чином відбувається зняття готівки йому невідомо. З розмови з оператором банку стало відомо, що до відповідача надійшов дзвінок в автоматичному режимі із проханням підтвердити, чи звертався він у приватбанк та натиснути «1», після цього відбулися зняття коштів. Відповідач власноручно підтвердив входження в Приват24 з іншого пристрою 01 серпня 2023 року перед зняттям готівки у місті Києві, що свідчить про вчинення ним дій, що призвели до зняття готівки. У зв`язку із виниклою заборгованістю, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. Ні висновок служби безпеки банку, ні звукозапис розмови відповідача з оператором не спростовані як неналежні та недопустимі. Відповідач не заперечує факт наявності кредитної картки, лише факт зняття коштів. Після описаних подій 02 серпня 2023 року відповідач здійснив перевипуск картки. Мобільний пристрій клієнта банку з установленим на ньому платіжним застосунком Приват24 є платіжним засобом. Оскільки відповідач натиснув «1» на дзвінок банку з метою верифікації клієнта та його автентифікації у застосунку, то він власними діями надав доступ до його платіжного інструменту. Відповідач звернувся до банку із повідомленням про зняття коштів після їх зняття, що порушенням чинного законодавства. На час ухвалення рішення є такими, що втратили чинність Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національого банку України № 705 від 05 листопада 2014 року, Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Просять скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача апеляційну скаргу підтримала, а представник відповідача вимоги скарги не визнав.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 21 вересня 2022 року ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту згідно з якими: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн (п.1.2. Договору); тип кредитної карти: картка «Універсальна Gold»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 40.8% (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).

На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 03/24, тип Карта Універсальна GOLD. У подальшому 01 серпня 2023 року відповідачем була отримана картка номер - НОМЕР_2 , строк дії - 09/27, тип Карта Універсальна та 02 серпня 2023 року на підставі Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 02 серпня 2023 року отримано картку номер - НОМЕР_3 , строк дії - 07/27, тип Карта Універсальна GOLD, що підтверджується випискою по рахунку.

Відповідачу станом на 02 липня 2024 року нараховано заборгованість 124289,23 грн, яка складається з наступного: 97502,69 грн - заборгованість за тілом кредиту, 26786,54 грн - заборгованість за простроченими відсотками, згідно розрахунку. Відповідач отримання коштів не визнає, вказує, що без його відома та поза його волею з його картки було знято кошти.

Згідно з витягом з ЄРДР від 02 серпня 2023 року, 01 серпня 2023 року до Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області звернувся ОСОБА_1 та повідомив, що 01 серпня 2023 року, приблизно о 20 год 16 хв, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, переслідуючи корисливий мотив та мету таємного викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу заволоділа грошовими коштами потерпілого ОСОБА_1 , які були зняті з банківської карти імітованої в АТ КБ «Приват банк» НОМЕР_8 , чим завдала майнової шкоди останньому на суму 100 000 грн.

В ході проведеної службової перевірки АТ КБ «ПриватБанк» № ZAKL-2025/1-6596649 від 24 січня 2025 року встановлено, що з кредитної карти № 555886 клієнта ОСОБА_1 01 серпня 2023 року в період часу з 20:12:57 по 20:17:12 год зняті грошові кошти в загальній сумі 99 839,98 грн в банкоматі А0309462, який належить "УкрСиббанку" (розташований за адресою: м. Київ, вул. Братства Тарасівців, буд. 12/37) невстановленою особою/особами. Згідно з даними ПК банку зняття коштів з карткового рахунку НОМЕР_2 здійснювалось з фізичним використанням карти та введенням пін-коду. В ході проведення перевірки встановлено, що кредитна картка НОМЕР_1 (видана 21 вересня 2022 року), якою користувався клієнт ОСОБА_1 була закрита 29 липня 2023 року 19:03:58 год в Приват24 клієнта та перевипущена на Digital карту НОМЕР_9 , яка відкрита 29 липня 2023 року 19:03:58 год. 01 серпня 2023 року о 20:09:54 год в акаунті Приват24 клієнта ОСОБА_1 до карти № НОМЕР_9 підключено додаткову пластикову картку № НОМЕР_2 та встановлено пін-код до неї (20:10:42). Де і як невстановлені особи отримали пластикову карту для її підключення до "Digital картки" в ході перевірки не встановлено.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

За частиною першою статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів враховує, що Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» на час виникнення спірних правовідносин був таким, що втратив чинність у зв`язку із набранням 01 серпня 2022 року чинності Законом України «Про платіжні послуги».

Згідно із пунктами 7, 42, 43, 44, 56 частини першої статті 1 Закону України «Про платіжні системи» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки, держатель платіжного інструменту - фізична особа, яка на законних підставах використовує платіжний інструмент для ініціювання платіжної операції з відповідного рахунку для виконання платіжних операцій або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного платіжного інструменту.

Неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі. Неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно).

Відповідно до пункту частини двадцятої статті 38 Закону України «Про платіжні системи» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Також колегія суддів ураховує, що Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджене постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, втратило чинність на підставі Постанови Національного банку № 164 від 29 липня 2022 року Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів.

За пунктами 136, 137, 138 (підпункт 1) розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, користувач зобов`язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень; надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором. Платіжний інструмент має відповідати вимогам емітента щодо захисту інформації, установленим з урахуванням вимог нормативно-правових актів Національного банку. Платіжний інструмент, що використовується для здійснення платіжних та/або інших операцій у платіжній системі, має також відповідати вимогам відповідної платіжної системи щодо захисту інформації. Емітент зобов`язаний: забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення).

За пунктами 139, 140 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, Емітент у разі невиконання ним обов`язку з інформування користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від виконання таких операцій. Обов`язок емітента щодо повідомлення користувача про виконані операції з використанням платіжного інструменту користувача є виконаним у разі: інформування емітентом користувача про кожну виконану операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; відмови користувача від отримання повідомлень емітента про виконані операції з використанням платіжного інструменту користувача, про що зазначено в договорі з користувачем. Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Згіно з підпунктом 6 пункту 3 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, втрата платіжного інструменту - неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за платіжним інструментом, неправомірне заволодіння та/або використання платіжного інструменту чи його реквізитів та/або індивідуальної облікової інформації.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц вказано, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

АТ КБ «ПриватБанк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 01 серпня 2023 року щодо збільшення кредитного ліміту, привязки до фізичної картки діджитал картки, зняття кредитних коштів у готівковій формі у м. Київ у період з 20 год 12 хв по 20 год 17 хв 01 серпня 2023 року. Перевипуск картки відповідача 02 серпня 2023 року сам по собі не підтверджує та не спростовує обставин, на які посилається позивач, в обґрунтування наявності у відповідача вини у втраті належного йому платіжного інструменту.

Доводи позивача про те, що суд першої інстанції не урахував порушення відповідачем Умов та правил надання банківських послуг, що призвело до несанкціонованого зняття коштів з його карткового рахунку (підняття відповідачем слухавки на автоматичний дзвінок, що здійснювався з номеру банку, натиснення відповідачем цифри «1» на підтвердження користування ним послугами банку), оскільки він своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу. Відповідач, відповідаючи на автоматичний дзвінок, не мав підстав вважати іншого, ніж те, що такий дзвінок надходить автоматичним шляхом з банку, клієнтом якого він є, і, натиснувши цифру «1», не здійснював фактичної передачі інформації про нього, що є конфіденційною, пін-коду, паролю для входу в «Приват24» чи свого фінансового номеру телефону, не знав і не зобов`язаний був знати про те, що натискання цифри «1», може сприяти доступу третіх (невстановлених) осіб до його електронного платіжного інструменту.

Суд апеляційної інстанції враховує, що судом першої інстанції правильно встановлено факт звернення відповідача ОСОБА_1 до банку із повідомленням про підозрілі операції зі зняття готівки невідкладно о 20 год 18 хв 01 серпня 2023 року, тобто в межах однієї хвилини після здійснення останньої операції зі зняття готівки о 20 год 17 хв 01 серпня 2023 року, а також про його звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно нього шахрайських дій, а банком таких фактів не спростовано.

Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у відповідача була дійсно відсутня воля на вчинення збільшення кредитного ліміту, зняття кредитних готівкових коштів у банкоматі в м. Київ.

Заперечення позивача частково зводяться до опису процедури зміни паролю в системі «Приват24», входу в таку систему, однак не є містять безумовних підтверджень того, що саме дії чи бездіяльність відповідача ОСОБА_1 призвела до збільшення кредитного ліміту та зняття готівки у банкоматі в м. Київ невідомими особами. При цьому, представником банку в судовому засіданні суду першої інстанції та в апеляційній скарзі не заперечувався факт того, що зняття коштів відбулося не позивачем, а іншими невстановленими особами шляхом застосування шахрайських методів, тобто кошти списано унаслідок дій невстановлених осіб, що містять ознаки шахрайства.

Відповідач ОСОБА_1 як учасник правовідносин, що виникли з позивачем АТ КБ «ПриватБанк» з приводу споживчого кредитування, є споживачем банківських послуг, а відповідно слабшою стороною, а тому підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17).

З моменту повідомення відповідачем позивача платіжного інструменту про факт втрати платіжного інструменту (неправомірного використання платіжного інструменту) та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на позивача як емітента платіжного інтрументу.

У зв`язку з неправомірним, без волевиявлення позивача зняттям кредитних готівкових грошових коштів з карткового рахунку суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 кредитних коштів як заборгованості за кредитним договором, так як така заборгованість виникла внаслідок неправомірних дій третіх осіб і споживачем ОСОБА_1 вказані кошти не отримувались та не використовувались.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду 15 квітня 2020 року в справі № 673/1132/17, від 17 лютого 2021 року в справі № 711/11121/18 за аналогічних обставин.

Посилання судом першої інстанції на норми матеріального права, що втратили чинність, зважаючи на зміст чинних на час виникнення спірних правовідносин норм, зазначених вище, не впливає на правильність висновків суду по суті спору.

Рішення ухвалене судом першої інстанції з урахуванням повно встановлених обставин справи, які відповідають наявним у матеріалах справи доказам, з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2025 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді