КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ві/824/40/2025
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 752/3177/23

19 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Кафідової О.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Борисової О.В., Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. у цивільній справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2025 року, ухвалене у складі судді Плахотнюк К.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів, визнання нікчемними положення договору, стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 17 лютого 2025 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2025 року визначено колегію суддів для розгляду вказаної справи у складі: головуючий суддя: Борисова О.В., судді: Ратнікова В.М., Левенець Б.Б.

18 лютого 2025 року Київським апеляційним судом до Голосіївського районного суду міста Києва було направлено запит про витребування справи №752/3177/23.

03 березня 2025 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Плахотнюк К.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання нікчемними положення договору, стягнення грошових коштів та захист прав споживачів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 березня 2025 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду за адресою: місто Київ, вул. Солом`янська 2-А на 20 травня 2025 року об 14 год. 20 хв.

14 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду з заявою про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою позивач просив суд призначити у даній справі економічну експертизу документів «фінансово-кредитних операцій», згідно до матеріалів по справі №752/3177/23.

Вказує на те, що судом апеляційної інстанції при проведенні підготовчих дій було порушено норми ЦПК України та права позивача, оскільки заявлене позивачем клопотання в ухвалі Київського апеляційного суду від 13 березня 2025 року взагалі не зазначено та не вирішено.

Зазначав, що, на його думку, вказані протизаконні дії суду порушують доказові права позивача та не сприяють законному вирішенню справи на підставі належних та достовірних доказів.

Вважає, що суд не сприяє об`єктивному розгляду, а має упереджене ставлення до справи, а також порушує процесуальні та конституційні права позивача.

Вказує на те, що подана через систему «Електронний суд» 28 квітня 2025 року в суд «Заява про порушення судом процесуальних норм та конституційних прав позивача» в якій апелянт просив суд: «1.Постановити ухвалу, про подовження підготовчих дій до апеляційного розгляду справи»; «Призначити судову економічної експертизу документів фінансово-кредитних операцій, згідно до матеріалів по справі №752/3177/23.» на дату подання даної заяви про відвід - залишена без розгляду.

З урахуванням вище зазначеного, вважає, що колегією суддів при розгляді справи в підготовчому засіданні вже було порушено процесуальні права позивача, а рішення приймаються упереджено, без повного і всебічного з`ясування доказів та обставин.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 травня 2025 року справу передано для автоматизованого розподілу відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України з метою визначення судді для розгляду заяви про відвід.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід щодо прямої або побічної зацікавленості колегії суддів у складі у складі: Борисової О.В., Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. вважаю, що підстави для задоволення заяви відсутні з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Доводи заяви позивача про відвід колегії суддів, фактично зводяться до незгоди позивача з процесуальним рішенням колегії суддів, разом з тим, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З викладеного вбачається, що доводи позивача стосовно наявності підстав для задоволення заяви про відвід суддів Борисової О.В., Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. не свідчать про існування підстав визначених у ст..ст. 36,37 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

З огляду на викладене, підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної зацікавленості колегії суддів у складі: Борисової О.В., Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. в результатах справи, або інших обставин, що викликають сумнів в їх неупередженості або об`єктивності під час розгляду даної цивільної справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 34, 36, 40 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Борисової О.В., Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. у цивільній справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2025 року, ухвалене у складі судді Плахотнюк К.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів, визнання нікчемними положення договору, стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: