РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 565/733/24

Провадження № 22-ц/4815/643/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2025 року у справі за позовом Виконавчого комітету Вараської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

19 квітня 2024 року Виконавчий комітет Вараської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передання дитини органу опіки та піклування виконавчого комітету Вараської міської ради для вирішення питання щодо її влаштування.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачі вже позбавлялись батьківських прав щодо дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , зловживають спиртними напоями, не реагують на профілактичну роботу органів та соціальних служб, під час профілактичних заходів сусіди повідомляли про їх протиправну поведінку, 13.04.2024 на території ринку «Копошилка» в м.Вараш Рівненської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за зовнішніми ознаками перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було у них відібрано та влаштовано до медичного закладу, де у дитини було діагностовано дефіцит ваги, фізіологічні коліки та кривошию. Такі обставини є ухиленням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. З 16.04.2024 дитину влаштовано до КП «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської міської ради.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Виконавчий комітет Вараської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає, що відповідачі систематично вживають алкоголь, не виконують батьківськи обов`язки за що вже були позбавлені батьківських прав: ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2014 році; обох відповідачів стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у 2019 році.

З позовом про поновлення батьківських прав відповідачі не зверталися, а за аліментами існує заборгованість. Вчиняють домашнє насильство, не змінили свого ставлення до дітей.

13.04.2024 зафіксовано, коли відповідачі були в безпорадному стані внаслідок алкогольного сп`яніння, не могли здійснювати належний догляд за дитиною. Виникла крайня необхідність у захисті дитини від небезпеки, яка створювала загрозу її життю, здоров`ю та розвитку.

У зв`язку з відмовою родичів здійснювати догляд за дитиною, її було влаштовано у дитяче соматичне відділення КНП Вараської міської ради "Вараська багатопрофільна лікарня", де дитині діагностували гіпотрофію (дефіцит ваги), фізіологічні коліки та кривошию, що свідчить на неналежний догляд з боку батьків.

Залишення малолітньої ОСОБА_5 на вихованні та утриманні батьків суперечило інтересам дитини.

15.04.2024 було проведено засідання комісії з питань захисту прав дитини та засідання виконкому Вараської міської ради на яке були запрошені відоповідачі однак не з`явились без поважних причин. Того ж дня Виконавчим комітетом Вараської міської ради прийнято наступні рішення: від 15.04.2024 року №137-РВ-24 «Про негайне відібрання у батьків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 малолітньої дитини ОСОБА_5 »; від 15.04.2024 року №138-РВ-024 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ОСОБА_3 »; від 15.04.2024 року №139-РВ-24 «Про влаштування малолітньої дитини в Комунальне підприємство "Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям" Рівненської міської ради».

Після відібрання дитини відповідачі продовжували вживати алкогольні напої, не цікавились дитиною під час її перебування в медичному закладі. ОСОБА_4 неодноразово зникала з дому, не з`являлась у судові засідання.

Відповідачі не працевлаштовані та ведуть аморальний спосіб життя, умови проживання незадовільні. ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. Ухилялись від соціальних служб.

За інформацією КП "Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям" Рівненської міської ради" батьки доньку не провідували.

Вважають, що суд надав неналежну оцінку свідченням свідків та письмовим доказам, дійшовши висновку, що позбавлення батьківських прав є передчасним.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Судом установлено, що з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого 16.04.2024 Вараським відділом ДРАЦС у Вараському районі Рівненської області, вбачається, що батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішеннями Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.11.2014 у цивільній справі № 565/1459/14-ц та від 28.01.2020 у цивільній справі № 565/1407/19, які на даний час набрали законної сили, відповідачку ОСОБА_9 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - щодо малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З акту Служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради від 28.03.2024 вбачається, що під час бесіди з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 комісією з`ясовано, що у їх сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка, ОСОБА_3 працює і забезпечує свою сім`ю матеріально. Відповідачі біля будинку мали охайний вигляд, у стані алкогольного сп`яніння не перебували, разом з ними у візочку була і їх малолітня дочка ОСОБА_10 , порушень законних прав та інтересів дитини виявлено не було.

З листа КНП Вараської міської ради "Вараський центр первинної медичної допомоги" №147/05-12/24 від 11.04.2024 вбачається, що ОСОБА_4 вперше звернулась з новонародженою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до лікаря-педіатра КНП ВМР «Вараський ЦПМД» ОСОБА_11 у віці дитини 21 день. На момент огляду дитина перебувала у задовільному стані, доглянута. Лікарем було встановлено, що дитина перебуває на змішаному вигодовуванні. Рекомендовано: контроль ваги через тиждень; заключити декларацію з лікарем-педіатром для подальшого спостереження за дитиною.

З копії Акту від 13.04.2024 Служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради про передачу дитини вбачається, що начальником вищезазначеної Служби з участю поліцейських 13.04.2024 о 20:00 год на ринку "Копошилка" вилучено малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які за зовнішніми ознаками перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, нечітка вимова, хитка хода). ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що протягом дня вживали алкогольні напої. Малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено у дитяче соматичне відділення Вараської багатопрофільної лікарні.

З Акту від 13.04.2024 проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійсненої начальником Служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради Самохіною О.М., інспекторами СРПП Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , лікарем ОСОБА_13 , вбачається, що дитина потребувала негайного втручання правоохоронних органів. Ознаки про жорстоке поводження з дитиною відсутні.

Події 13.04.2024 з участю відповідачів ОСОБА_14 та їх малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відображені на відеозаписі, який долучено представником позивача. Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 має ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 - ознаки сильного алкогольного сп`яніння, разом з ними у візочку перебуває дитина. При цьому батьки немовля - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на відеозаписі зафіксовані у стані, який позбавляв їх здатності здійснювати адекватний догляд за дитиною та оперативно реагувати на зміни її стану, а також потреби.

Згідно з Наказом № 73-нод-24-7400 від 15.04.2024 Служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на первинний облік дітей, що залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

З копії Акту Служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради про передачу дитини від 15.04.2024 вбачається, що працівниками ССД виконавчого комітету Вараської міської ради повідомлено ОСОБА_3 , що 15.04.2024 об 11:00 год. відбудеться засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому буде розглянуто питання про негайне відібрання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у батьків, про влаштування дитини, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_3 пообіцяв бути присутнім на засіданні, а також проінформувати ОСОБА_4 про дату та час засідання. З копії Акту Служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради від 15.04.2024 вбачається, що запросити ОСОБА_4 на засідання комісії з питань захисту прав дитини не вдалось, оскільки на зв`язок вона не виходила, а її телефон знаходився поза мережею. З копії акту Служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради від 15.04.2024 вбачається, що ОСОБА_15 (дідусь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) бажає бути її опікуном.

З витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини № ПТ-3-7401-24 від 15.04.2024 вбачається, що комісією одноголосно рекомендовано органу опіки та піклування - Виконавчому комітету Вараської міської ради прийняти рішення про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батьків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини, та про влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 в КП «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради.

Рішеннями виконавчого комітету Вараської міської ради №№ 137-РВ-24, 138-РВ-24, 139-РВ-24 від 15.04.2024 ухвалено: негайно відібрати малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батьків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та подати до суду позовну заяву про позбавлення їх батьківських прав щодо цієї дитини; затвердити висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; влаштувати малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в КП «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради на повне державне забезпечення.

Згідно Акту про факт передачі дитини від 16.04.2024 вбачається, що малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передано до КП «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради 16.04.2024 об 11:30 год. При цьому, як вбачається з вищезазначеного Акту, зовнішній вигляд дитини: здоровий, емоційний стан: врівноважений.

З листа Вараського центру соціальних служб та послуг ВЦССП департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради № 161/02-01/24 від 18.04.2024 вбачається, що сім`я ОСОБА_14 перебувала на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків. У 2020 році ОСОБА_14 були позбавлені батьківських прав щодо двох дітей, яких передано під опіку батькам ОСОБА_3 . Після народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фахівці неодноразово здійснювали візити до місця їх проживання, проте двері квартири ніхто не відчиняв, 28.03.2024 комісія зустріла батьків разом з дитиною біля будинку, зауважень щодо догляду за немовлям у комісії не виникло.

З висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради № 138-РВ-24 від 15.04.2024, вбачається, що орган опіки та піклування вважає можливим позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як за результатами перевірки було встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини. У Висновку зазначено, що батьки офіційно не працюють, за місцем проживання характеризуються негативно, зловживають алкогольними напоями, двічі позбавлялись батьківських прав щодо інших своїх дітей, 13.04.2024 малолітню дитину було у них відібрано, оскільки вони перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння за зовнішніми ознаками, у дитини діагностовано гіпотрофію (дефіцит ваги), фізіологічні коліки та кривошию.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України "Про охорону дитинства", згідно з приписами яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване зазначеним положенням Конвенції. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, стаття 8 Конвенції вимагає, щоб органи влади встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї.

Суд має встановити справедливий баланс між різними конкуруючими правами. Роблячи це, потрібно переконливо аргументувати свої рішення і забезпечити процесуальну справедливість усього процесу.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини та статті 150 СК України батьки несуть основну відповідальність щодо виховання та розвитку дитини.

У частині 1 статті 151 СК України закріплено переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюються як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Положеннями частини 2 статті 151 СК України передбачено право батьків залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина 4 статті 155 СК України), - у тому числі позбавлення батьківських прав з підстав та у порядку, що визначені статтею 164 СК України.

Зі змісту ч.1 ст.164 СК Українив бачається, що суд може постановити рішення про позбавлення батьківських прав, у випадках, коли батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

За ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей передбачена адміністративна відповідальність (стаття 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до правових висновків, викладених у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18), від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17 (провадження № 61-12023св18), від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17 (провадження № 61-11607св19), від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17 (провадження № 61-18550св19), від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18 (провадження № 61-22060св19), від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17 (провадження №61-4149св19), від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18 (провадження № 61-20399св19), від 13 жовтня 2021 року у справі № 359/8130/19 (провадження № 61-9758св21), позбавлення батьківських прав за пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України має такі особливості: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками; позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України; розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року закріплене право кожної дитини проживати в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ст.111 вищевказаного Закону України), а також наголошено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, та визначено обов`язок держави надати батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей (ст.112 вищевказаного Закону Україи).

Європейський Суд з прав людини при розгляді конкретних справ неодноразово наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції, якщо воно не відповідає законним цілям і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві».

Фактичне розірвання сімейних зв`язків, що означає позбавлення дитини її коріння, може бути виправдане лише за виняткових обставин, має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа «Савіни проти України», рішення від 18 грудня 2008 року, п.39,47-50 та інші справи, зазначені в цьому рішенні).

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

У частині 1 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що доведеним є факт одноразового неналежного виконання відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 встановлених у ст.150 СК України обов`язків батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, який мав місце ІНФОРМАЦІЯ_7 в м.Вараш Рівненської області та виражався у здійсненні піклування про дитину при наявності ознак алкогольного сп`яніння та у стані, який позбавляв їх здатності належно виконувати батьківські обов`язки щодо дочки. Разом з тим, суд правильно констатував, що будь-яких даних про настання негативних наслідків для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок неналежного виконання її батьками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків щодо неї, матеріали справи не містять.

Відповідачі були присутніми в судовому засіданні та категорично заперечували щодо заявленого позову, що вказує на їхню зацікавленість у збереженні батьківства.

Слід також зважати, що з моменту народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_8 до її відібрання та висновку про доцільність позбавлення батьківських прав 15.04.2024 року минуло менше місяця, а в основу мотивів закладений факт позбавлення відповідачів батьківства щодо попередніх дітей, проте такий підхід буде демонструвати упередженість держави до вирішення такого чутливого спору.

Місцевим судом надана вичерпна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, з яких вбачається, що відповідачі зловживають алкогольними напоями, проте відомості про перебування на диспансерному обліку у медичних закладах з приводу хронічного алкоголізму або наркоманії суду не надані.

Також правильно відхилено посилання позивача на вчинення відповідачем ОСОБА_3 домашнього насильства, оскільки не стосуються виконання ним батьківських обов`язків та містять висновки щодо подій, які мали місце ще до народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатами розгляду можливо стверджувати, що в матеріалах справи достатньо доказів, які негативно характеризують особистість батьків малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте вони не дають підстав для висновку про невідкладну необхідність позбавляти їх батьківських прав.

У матеріалах справи відсутні докази застосування до відповідачів заходів впливу у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків що малолітньої з боку органів Національної поліції, органів опіки та піклування, суду, у тому числі притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків.

Ураховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд дійшов правильного висновку щодо відмови у позові та попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дитини, а також покласти на орган опіки та піклування за місцем проживання дитини контроль за виконанням ними батьківських обов`язків щодо дитини.

Колегія суддів вважає за доцільне звернути увагу, що залишення поза увагою попередження про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків визнано у справі № 149/2510/21 достатньою підставою для позбавлення батьківських прав (постанова Верховного Суду від 23 листопада 2022 року).

Апелянтом 13.05.2025 року заявлено клопотання про допит свідка та долучення доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Викладені у клопотанні доводи не спростовують можливості долучення існуючих на той час доказів у суді першої інстанції, водночас частина доказів створена вже після ухвалення рішення суду першої інстанції, тому колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність судового рішення по суті спору, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржене рішення - без змін.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2025 року залишити без змін.

Попередити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та покласти на органи опіки і піклування за місцем проживання дитини контроль за виконання ними батьківських обов`язків, щодо цієї дитини.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 травня 2025 року.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.