Справа № 474/385/25
Провадження № 2/474/189/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

15.05.25р. смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі судді Сокол Ф.Г. розглянув заяву представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

29.04.2025р. ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідачка), в якому просить витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 6,3509га, яка розташована на території Адамівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, кадастровий номер :01:000:0532 цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з метою використання її для сільськогосподарських потреб.

З Протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2025р. та Звіту про неможливість розподілу справи між суддями, призначення судді не відбулося, не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи (відпустка).

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025р. головуючим суддею визначено Сокола Ф.Г.

13.05.2025р. засобами підсистеми ЄСІТС Електронний суд, за запитом судді Врадіївського районного суду Сокола Ф.Г. у справі № 474/385/25 на підставі ч.8 ст. 187 ЦПК України, сформовано відповідь № 1368473 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо ОСОБА_3 , згідно якого за вказаними параметрами особу знайдено. Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 15.05.2025р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивачка просить забезпечити позов шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0532 площею 6,3509га, яка розташована на території Адамівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з метою використання її для сільськогосподарських потреб.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що позивачці на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,3509 з кадастровим номером :01:000:0532 площею 6,3509га, яка розташована на території Адамівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, яку вона успадкувала після смерті своєї бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. У березні 2025р. позивачка дізналася, що вказана земельна ділянка знаходиться у користуванні ОСОБА_3 на підставі договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 06.09.2019р. Однак, ні в позивачки, ні в покійної ОСОБА_4 не було примірника договору цього договору емфітевзису. За життя ОСОБА_4 не укладала та не підписувала зазначений договір емфітевзису, не отримувала жодної плати за ним. Не отримує плати за цим договором і позивачка. На спростування цих обставин відповідачкою ОСОБА_3 не надано відповіді на письмове звернення позивачки. Вказує, що у разі, якщо до закінчення розгляду цієї цивільної справи на спірну земельну ділянку буде зареєстровано право оренди або інше речове право за іншим орендарем, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача. Водночас вжиття заходів забезпечення позову не призведе до порушення принципу співмірності забезпечення позову щодо предмету спору, оскільки ці заходи спрямовані виключно на збереження вже існуючих обставин спірних правовідносин та не накладають обтяжливих обов`язків на відповідача. Та обраний позивачкою вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, оскільки майно фактично перебуватиме у володінні ОСОБА_3 , а обмежуватиметься лише вчиненням певних дій.

Посилаючись на п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України, положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Верховного суду, позивачка просила задовольнити заяву про забезпечення позову.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянув заяву про забезпечення позову, судом встановлено таке.

Згідно з ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Велика Палата Верховного Суду вже виснувала про те, що особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову на забезпечення якого подана відповідна заява, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта постановленого саме у цій справ (постанова ВС у складі Касаційного господарського суду у справі № 916/3599/23 від 11.01.2024р.).

Пунктом 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав передбачено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК (в редакції до 15.12.2017 року), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.04.2024р. зареєстрованого в реєстрі за № 2100 воно видано в тому, що спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_4 є ОСОБА_1 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки площею 6,3509га, яка розташована на території Адамівської сільської ради Первомайський (до ліквідації - Врадіївський) район Врадіївська об`єднана територіальна громада, до складу якої увійшла Адамівська сільська рада, кадастровий номер :01:000:0532 цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з метою використання її для сільськогосподарських потреб.

У витязі з державного реєстру речових прав № 375219459 від 20.04.2024р. зазначено наступні дані: реєстраційний номер об`єкта нерухомості 23, тип об`єкта - земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0532, площа 6,3509 га, тип речового права - право власності; власник ОСОБА_1 , документи подані для державної реєстрації - свідоцтво про право на спадщину серії та номеру 2100 видане 20.04.2024р.

Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 424374756 від 28.04.2025р. містить інформацію щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0532, її власника ОСОБА_1 , та інформацію про реєстрацію іншого речового права - права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) строком на 50 років, дату та час державної реєстрації такого - 06.09.2019р., документи подані для реєстрації - договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) без номеру, що виданий 06.09.2019р., видавниками якого є сторони.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги наведені позивачкою обставини в обґрунтування заявлених вимог про забезпечення позову, здійснюючи співвідношення від настання правових наслідків вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права та законного інтересу, за захистом яких позивачка звертається до суду, а також наслідки заборони здійснювати певні дії, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову про застосування яких вона ставить питання у поданій суду заяві може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, а тому наявні обґрунтовані підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Частинами 1 та 2 ст. 157 ЦПК України визначено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 149-154, 157, 258-260, 263 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі 474/385/25 (провадження № 2/474/189/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: заборонити, органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0532 площею 6,3509га, яка розташована на території Адамівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з метою використання її для сільськогосподарських потреб.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Копію ухвали направити для виконання в.о. завідувача Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) державному нотаріусу Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сіраченко Тетяні Петрівні, Другому відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Відділу Центр надання адміністративних послуг Врадіївської селищної ради.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Сокол Ф.Г.