Справа № 932/739/23
Провадження № 2-о/932/7/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого-судді Цитульського В.І.

за участю секретаря: Кравченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту самостійного утримання та виховання батьком дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту самостійного утримання та виховання батьком дитини.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року провадження у справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 201/5972/22.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025 року зазначену цивільну справу передано до розгляду судді Цитульському В.І. здійсненого на підставі розпорядження керівника апарату суду від 14 квітня 2025 року №73.0

Ухвалою судді від 18 квітня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження та відновлено провадження у справі.

У судове засідання сторони не з`явилися, від заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Так, згідно з статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено звільнення військовослужбовців з військової служби через сімейні обставини, серед іншого, у разі самостійного виховання військовослужбовцем дитини (дітей) віком до 18 років.

Відповідно до статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Основною відмінністю окремого провадження є відсутність спору про право, що в свою чергу дозволяє досить швидко розглянути справу та отримати судове рішення. Разом з тим у вересні 2024 Велика Палата Верховного Суду вирішила, що факт самостійного виховання дитини батьком не може встановлюватися в окремому провадженні.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: перебування фізичної особи на утриманні.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо при цьому встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

11 вересня 2024 Велика Палата Верховного Суду за наслідками розгляду справи №201/5972/22 виснувала, що факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Також Велика Палата вказувала, що розгляд заяв про встановлення факту самостійного виховання дитини не може здійснюватися в окремому провадженні, оскільки у таких справах існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, зважаючи, що заявником заявлено вимоги про встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини без участі матері, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, роз`яснивши, що заявник не позбавлений права звернутися для вирішення питання, яке є предметом цієї заяви, в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а підлягає розгляду в порядку загального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 255, 260, 261, 315, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту самостійного утримання та виховання батьком дитини закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 08 травня 2025 року.

Головуючий суддя В.І, Цитульський