Провадження № 2/484/1294/25
Справа № 484/2790/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Шикеря І.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сікорський Микола Миколайович до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України не передбачає альтернативної підсудності для позову про позбавлення батьківських прав, тому територіальна юрисдикція позову про позбавлення батьківських прав визначена імперативно тільки за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Для випадків, коли невідоме зареєстроване місце проживання відповідача, то для цього закон встановлює певні правила (ч.9, ч.10 ст.28, ст.29 ЦПК). Інших випадків зміни територіальної підсудності, тобто інших підстав для недотримання та відступу від загального правила, встановленого статтею 27 ЦПК України - процесуальний закон не передбачає.

Відсутні підстави для визначення підсудності позову про позбавлення батьківських прав цьому суду (за місцем фактичного знаходження позивача), незалежно від того, чи окремо подається до суду даний позов, чи він об`єднаний з іншою позовною вимогою. Процесуальний закон не передбачає можливості зміни територіальної підсудності позову (конкретно визначеної процесуальним законом) у разі об`єднання в одній позовній заяві декількох позовних вимог (позовів).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що основною позовною вимогою є позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Вказаний спір стосується саме невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. При цьому, вимога про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, є похідною та випливає із позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1402103 від 22.05.2025, зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є АДРЕСА_1 .

Отже, оскільки місце проживання відповідача зареєстроване на території Вознесенського району Миколаївської області, то розгляд даної справи відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування їхніх функцій, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Причому юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, тобто юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з конституційними положеннями, у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» визначено правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні, систему судів загальної юрисдикції і загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів. Цим Законом, зокрема, закріплено положення щодо права на повноважний суд, відповідно до якого ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма з`явилась саме завдяки впливу ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Питання підсудності регулюються відповідними процесуальними кодексами. Зокрема, підсудність цивільних справ визначається відповідно до статей 26-32 ЦПК України. Встановивши загальні правила підсудності, законодавець, разом з тим, передбачив обставини, за яких участь судді у справі, віднесеної до компетенції, недопустима, зважаючи на неможливість забезпечити неупередженість суду. Отже, принцип законного судді є фундаментом правил підсудності, він являє собою суттєву гарантію правосуддя, забезпечення прав і свобод людини, відіграє роль судоустрійної засади, через його реалізацію досягається виконання завдань судочинства.

Зазначене розуміння принципу законного судді охоплюється також положеннями права на повноважний суд та включається до закріпленої у міжнародно-правових актах засади здійснення правосуддя судом, встановленим законом. Таким чином, є всі підстави розглядати як принцип організації судової влади і судочинства в Україні - здійснення правосуддя судом, встановленим законом. Вимога розгляду справи судом, встановленим законом, передбачає здійснення правосуддя спеціально створеним згідно з законом юрисдикційним органом - судом, який уповноважений на підставі норм вирішувати питання у межах його компетенції.

Таким чином, комплексне поняття «належний суд» включає в себе дві складові: суд як орган судової системи та суд як суддя чи декілька суддів, що становлять його склад. Тобто, належний суд у розумінні належного судового органу може бути позначений поняттям «компетентний суд», що використовується у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, чи поняттям «повноважний суд», що застосовується Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Враховуючи те, що поняття «компетенція» є більш широким, доцільнішим є використання терміну «компетентний суд», під яким розуміється суд, наділений компетенцією розглянути ту чи іншу справу, яка підсудна даному суду, відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, компетентний суд є не окремим абстрактним поняттям, а набуває свого значення лише стосовно розгляду та вирішення певної справи чи категорії справ, підсудних цьому судові, саме тих справ, на які поширюється юрисдикція цього суду. Отже, компетентним судом є орган судової системи держави, наділений компетенцією здійснювати правосуддя (юрисдикцією) у справах, що відповідно до закону йому підсудні. Відповідно правом особи на компетентний суд є її нічим не обмежене та безумовне право звернутися до того суду судової системи держави, який наділений відповідною компетенцією щодо розгляду підсудної йому справи.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що розгляд справи судом з порушенням правил підсудності, свідчить про те, що справа розглянута некомпетентним (неповноважним) судом.

Розгляд і вирішення справи неповноважним судом є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана ст. 32 ЦПК України.

За таких обставин, на підставі викладеного, приходжу висновку, що позовна заява ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сікорський Микола Миколайович до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів не підсудна Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області, у зв`язку з чим справу необхідно передати на розгляд до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Керуючись статтями 27, 31, 32, 260, 261, 316, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сікорський Микола Миколайович до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Повний текст судового рішення виготовлено 22.05.2025.

Суддя І.А.ШИКЕРЯ