Справа № 692/408/25
Провадження № 2/692/304/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Драбів в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відсотків згідно пункту 7 договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення суми боргу та відсотків згідно пункту 7 договору позики. Свої вимоги мотивує тим, що він 12 серпня 2020 року позичив грошові кошти відповідачу в сумі 54000 грн. під 37 % річних на 2 роки згідно договору позики. На підтвердження цього факту відповідач видала йому розписку, але до цього часу кошти в сумі 11500,00 грн. не повернула. Крім того відповідач зобов`язана сплатити позивачу проценти в розмірі 20572,00 грн.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 11.04.2025 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзив на позов не подав.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу.

Згідно копії договору позики грошових коштів під процент між фізичними особами укладеного між сторонами 12 серпня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_2 прийняла у власність 54000 грн., факт одержання позики підтверджується власноручно написаною позичальником розпискою від 12.08.2020 року. Згідно п. 1.2 договору позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 37 % річних. Відповідно до п.2 договору позику та проценти позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 12.08.2022 року, позика повертається частинами у сумі не менше як 3915 грн. на місяць. Згідно п. 7 договору, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, крім сплати процентів відповідно до пп.1.2. договору, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 35% процентів річних від простроченої суми. Позивач вказує у позові, що дані відсотки встановлені як міра відповідальності за час прострочення повернення боргу, яка передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України і повинні обраховуватися за 27 місяців з лютого 2023 по березень 2025 року. Проте, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, оскільки у вказаний позивачем період в Україні діяв воєнний стан, і даний факт є загальновідомим, суд не вбачає підстав для стягнення за цей період процентів у сумі 9075 грн. 00 коп.

Отримання коштів відповідачкою підтверджується розпискою від 12.08.2020 року.

Згідно наданої позивачем таблиці розрахунку грошових коштів сума позики 54000,00 грн. за 2020 рік відповідач сплатила суми в розмірі 3960 грн., 4000 грн., 4000 грн., 4000 грн., за 2021 рік: 4000 грн., 4000 грн., 10500 грн., за 2023 рік: 48000 грн., що разом склало 82460 грн.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив,якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Отже, враховуючи наявний борг відповідача перед позивачем, те, що суми стягнення обраховані відповідно до вищевказаного законодавства та умов договору, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідачки боргу в розмірі 11500 грн. 00 коп., а в решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, із ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а решту віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 549, 550, 551, 624, 625, 1048-1050, 1054, п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відсотків згідно пункту 7 договору позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по договору позики від 12.08.2020 у сумі 11500 гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в дохід держави у розмірі 677 гривень 06 копійок.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий