Справа № 146/591/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Томашпільського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за вказаним позовом.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 14 травня 2025 року ухвалено перейти у справі до спрощеного позовного провадження з викликом сторін , розгляд справи відкладено на 02 червня 2025 року.

15 травня 2025 року до Томашпільського районного суду надійшло клопотання відповідача, ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем Збройних Сил України та приймає участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересах держави у зв`язку з агресію Російської Федерації проти України. Окрім того наразі відповідач перебуває в умовах, що унеможливлюють його особисту участь у судовому засіданні.

В судове засідання відповідач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до такого висновку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, та передбачити усунення яких неможливо. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Особливий період діє в Україні з 24 лютого 2022 року, після оприлюднення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та неодноразово був продовжений.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21).

У справі № 753/19628/17 (постанова від 09 листопада 2022 року) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що довідка командира військової частини, складена за формою № 5, встановленою Інструкцією з діловодства ЗСУ, яка передбачена для підтвердження перебування військовослужбовця на військовій службі у відповідній військовій частині, не є достатнім доказом для виконання судом вимог пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України. Оскільки у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України мова йде про перебування сторони спору у складі ЗСУ, яке, у свою чергу, переведені на воєнний стан, то це означає, що має бути довідка про те, що військова частина або сам військовослужбовець виконує бойові завдання у зоні бойових дій. А довідка за формою № 5 лише вказує на перебування військовослужбовця на військовій службі у певній військовій частині без уточнення зазначених подробиць цієї військової служби, які необхідні для реалізації пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Вказана правова позиція міститься також в ухвалі Верховного Суду від 30 квітня 2025 року в справі № 754/947/22 (провадження № 61-5906 св 23).

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони, у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, беруть участь у виконанні бойових завдань.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідач подав до суду копію довідки військової частини № НОМЕР_1 датовану 2024 роком, згідно якої ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині з 18.01.2023. Також відповідач згідно посвідчення учасника бойовий дій серії НОМЕР_2 , є учасником бойових дій, посвідчення видане 25.02.2024.

Однак, стороною відповідача не надано доказів, що відповідач на даний час перебуває у складі Збройних сил України у військовій частині, яка виконує бойові завдання у зоні бойових дій та бере безпосередню участь у бойових діях або у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, також відповідачем не надано доказів, що військова частина виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Таким чином надана представником відповідача довідкв є недостатньою для зупинення провадження у справі, з підстав п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи відсутність обставин відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, які унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі, суд приходить до висновку, що клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.13, 81, 210, 251, 252 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання відповідача, ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі № 146/591/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: О. В. Пилипчук