У Х В А Л А

15 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 570/2842/24

Провадження № 22-з/4815/30/25

Рівненський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого: Гордійчук С.О,

суддів: Ковальчук Н.М.,

Шимківа С.С.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Сулковського Б.П. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат,

в с т а н о в и в:

Постановою Рівненського апеляційного суду від 13 березня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сулковського Б.П. задоволено частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 листопада 2024 року змінено, зменшено розмір судових витрат, що стягнуті з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на правову допомогу з 6000,00 грн до 2776,20 грн.

18 березня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Сулковський Б.П. подав клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1816,80 грн за подання апеляційної скарги.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Відповідно ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Убачається, що апелянт оскаржив рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 листопада 2024 року лише в частині розподілу судових витрат та на власний розсуд сплатив за подачу апеляційної скарги судовий збір в сумі 1816, 80 гривень (а.с. 102).

Законом України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік об`єктів справляння судового збору та не передбачено, що за оскарження рішення суду, що стосується розподілу судових витрат має бути сплачено судовий збір, а тому в колегії суду відсутні підстави стягувати з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1816,80 грн за подання апеляційної скарги.

Оскарження рішення суду в частині розподілу судових витрат не є самостійним предметом спору, а отже не підлягає оплаті судовим збором.

Заява представника ОСОБА_1 адвоката Сулковського Б.П. про ухвалення додаткового рішення фактично зводиться до повернення судового збору.

Отже, підстави, передбачені статтею 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Сулковського Б.П. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий суддя: Гордійчук С. О.

Судді: Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.