Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3517/25
Номер провадження2/711/1839/25
РІШЕННЯ
26 травня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого судді Демчика Р.В., секретаря судового засідання Бутовської Д.О., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розстрочення сплати заборгованості за аліментами, третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),-
ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_4 про розстрочення сплати заборгованості за аліментами, третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).
Позов обґрунтовує тим, що 09.12.2024 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000грн. 00 коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 18.03.2024 до повноліття дитини.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дружини в розмірі 2000грн. 00коп., починаючи з 18.03.2024 щомісячно, та продовжувати до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.
Постановами головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипкою Т.В. відкрите виконавче провадження №77500908 з примусового виконання виконавчого листа №711 від 10.03.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000грн. 00 коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 18.03.2024 до повноліття дитини та виконавче провадження № 77503123 з примусового виконання виконавчого листа №711 від 10.03.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дружини в розмірі 2000грн. 00коп., починаючи з 18.03.2024 щомісячно, та продовжувати до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Із розрахунків державного виконавця вбачається, що станом на 31.03.2025 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання дитини за період з березня 2024 року по березень 2025 року становить 56258, 06 грн., а на утримання дружини 24903,22 грн.

Після відкриття виконавчого провадження я сплатив поточний платіж в сумі 6000,00грн., однак я не в змозі одним платежем сплати всю заборгованість за аліментами, оскільки за станом здоров`я (інвалід II групи) я не можу влаштуватися на постійну роботу, отримую лише соціальну допомогу та не маю інших доходів, крім того вимушений нести витрати на лікування, а також загальні витрати на власне утримання, крім того зобов`язаний здійснювати поточні платежі по аліментам в розмірі сими тисяч гривень щомісячно.

Відповідно до статті 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

На підставі наведеного просить суд розстрочити ОСОБА_1 сплату заборгованості за аліментами на виконання рішення Придніпровським районним судом м.Черкаси від 09.12.2024 року у справі №711/2191/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , в частині сплати суми заборгованості за аліментами за період з березня 2024 року по березень 2025 року в розмірі 56258,06 грн., на 28 місяців по 2010,00 грн. щомісячно; розстрочити ОСОБА_1 сплату заборгованості за аліментами на виконання рішення Придніпровським районним судом м.Черкаси від 09.12.2024 року у справі № 9711/2191/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, в частині сплати суми заборгованості за аліментами за період з березня 2024 року по березень 2025 року в розмірі на 28 місяців по 890 грн. щомісячно; на час розгляду цієї справи зупинити стягнення заборгованості за аліментами у виконавчих провадженнях від 14.03.2025 року №77500908 в сумі 56258,06 грн. та від 14.03.2025 року №77503123 в сумі 24903,22 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2025 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.

13.05.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Відзив обґрунтовує тим, що з 04.03.2014 року ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності безстроково, про що свідчить довідка до акту МСЕК серія 10ААВ №617321 від 06.03.2014, а також він перебуває на обліку в Пенсійному фонді України і отримує пенсію по інвалідності з 01.09.2021, про що свідчить пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 . Також у довідці до акту МСЕК зазначено висновок про умови та характер праці: працепристосування.

Натомість матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 приймались міри для працевлаштування за весь період інвалідності.

Окрім цього, в рамках розгляду справи про стягнення з відповідача аліментів, Придніпровським районним судом міста Черкаси встановлено, що згідно довідки з Черкаського обласного центру зайнятості від 01.05.2024, ОСОБА_1 за період з 11.05.2022 по 25.04.2024 до установ служби зайнятості області не звертався, на обліку як безробітний не перебуває.

Разом з цим, наявність інвалідності не ставить ОСОБА_1 у скрутне матеріальне становище, так як станом на 2025р. ОСОБА_1 має у власності автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2019 року випуску (дата державної реєстрації 02.11.2023)

Також за період з 11.05.2022 року до 01.03.2024 року за ОСОБА_1 були зареєстровані транспортні засоби: VOLKSWAGEN PASSAT 1968, (2019), LEXUS LX 570 5663, (2007), MERCEDES-BENZ S 500 5461, TOYOTA LAND CRUISER 200 4664, (2007), NISSAN ALTIMA 2488 (2020).

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач є власником трьох об`єктів нерухомого майна в м. Черкаси, зокрема: Квартири, загальною площею (кв.м): 60.3, житлова площа (кв.м): 44. Адреса: АДРЕСА_1 (розмір частки 1); Квартири, загальна площа (кв.м): 122.2, житлова площа (кв.м): 48.5, АДРЕСА_2 (розмір частки 1), квартири, загальна площа (кв.м): 65,9, житлова площа (кв.м): 14,9, АДРЕСА_3 (розмір частки 1).

Таким чином, ОСОБА_1 ще до початку звернення ОСОБА_4 до суду з позовною заявою про стягнення аліментів вже був інвалідом, однак ані інвалідність, ані відсутність офіційного працевлаштування не завадило ОСОБА_1 стати власником п`яти автотранспортних засобів преміум класу за два роки, вартість яких значно перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, отримувати пасивний дохід від здачі в оренду нерухомості, на постійній основі відвідувати спортивний зал преміум класу, витрачати кошти на відпочинок, придбавання нових смартфонів тощо.

Надані позивачем фіскальні чеки щодо придбання ліків то вони не можуть вважатися належними доказами, оскільки вони не містять необхідних реквізитів, які б дозволяли ідентифікувати їх зв`язок з особою позивача, , матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що лікарські препарати, зазначені в чеках, придбавалися позивачем саме за призначенням лікаря.

За приписами ч. 1 ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у строк. Розстрочка допускається лише у виключних випадках.

Закон не містить визначення істотності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому це поняття є оціночним і такий характер обставин має визначатись судом в кожній конкретній справі.

Позивач був обізнаний, що аліменти будуть нараховані з дня звернення до суду з позовною заявою та про наявність зобов`язань щодо сплати аліментів, матеріали справи не містять доказів зміни його сімейного стану, зокрема існування іншої сім`ї, дітей чи істотного погіршення стану здоров`я (захворювання на тяжку хворобу, а не риніт).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" зазначено, що право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Розстрочення заборгованості зі сплати аліментів має ґрунтуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Розстрочення сплати заборгованості за аліментами більше ніж на два роки не забезпечить справедливого балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

19.05.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає про те, що відповідачкою не спростовані його доводи викладені у позові, а аргументи наведені нею у відзиві не свідчать про відсутність підстав для розстрочення сплати заборгованості за аліментами.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, визначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що відповідач уникає від сплати аліментів. Також зазначила, що після набранням законної сили рішення суду про стягнення аліментів, відповідач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій справу просив розглянути у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси 09.12.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000грн. 00 коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 18.03.2024 до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дружини в розмірі 2000грн. 00коп., починаючи з 18.03.2024 щомісячно, та продовжувати до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 20.02.2025 року апеляційні скарги сторін по справі залишені без задоволення, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.12.2024 року залишено без змін.

Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Постановами головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипки Т.В. від 14.03.2025 року відкрите виконавче провадження №77500908 з примусового виконання виконавчого листа №711 від 10.03.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000грн. 00 коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 18.03.2024 до повноліття дитини та виконавче провадження № 77503123 з примусового виконання виконавчого листа №711 від 10.03.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дружини в розмірі 2000грн. 00коп., починаючи з 18.03.2024 щомісячно, та продовжувати до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Із розрахунків державного виконавця від 11.04.2025 року вбачається, що станом на 31.03.2025 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання дитини за період з березня 2024 року по березень 2025 року становить 56258, 06 грн., а на утримання дружини 24903,22 грн.

Так, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Отже, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Відповідно до ст.ст. 8,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 197 СК України суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості, виходячи з матеріального та сімейного стану платника аліментів, а також може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості з аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Закон не містить визначень істотності обставин, а тому це поняття є оціночним і таки характер обставин має визначатись судом в кожній конкретній справі.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у строк. Розстрочка допускається лише у виключних випадках.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як встановлено судом, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси 09.12.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , 11.05.2022 року та аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дружини в розмірі 2000грн. 00коп., починаючи з 18.03.2024 року.

Тобто, позивач був обізнаний про те, що він повинен був сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини, починаючи саме з 18.03.2024 року, але цього не зробив, оскільки оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку.

В розумінні положень ст.197 СК України, підставою для розстрочення сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості.

Оскарження судового рішення не перебуває і не може перебувати у причинному зв`язку із фактом виникнення у позивача заборгованості за аліментами, оскільки діючим законодавством передбачений обов`язок позивача утримувати дитину та дружину, до досягнення дитиною трирічного віку.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 гр. з дитинства, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , яке видане 01.09.2021 року, а згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 06.03.2014 року позивач є праце пристосованою особою.

Що стосується хвороби позивача, та придбання ліків, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, надані позивачем фіскальні чеки від 29.05.2024 року на суму 927,05 грн., від 30.05.2024 року на суму 226 грн., від 01.06.2024 року на суму 216 грн., від 03.06.2024 року на суму 2171 грн., від 12.06.2024 року на суму 800 грн., від 03.12.2024 року на суму 2675 грн. не можуть вважатися належними доказами, оскільки не доведено, що саме позивачем були придбані зазначені в чеках ліки.

Доказів, які б містили дані з приводу щомісячної вартості лікування, загального обсягу щомісячних витрат на забезпечення необхідного лікування, призначеного відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії лікувального закладу, яка б діагностувала тяжке захворювання позивачем не надано.

Також позивачем не доведено, що починаючи з 09.12.2024 року (дата ухвалення судового рішення у справі) у позивача погіршився матеріальний, або змінився сімейний стан.

Крім цього, з системи документообігу Придніпровського районного суду м. Черкаси (Д-3) вбачається, що 08.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.05.2025 року прийнято та відкрите загальне позовне провадження у цивільній за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Згідно довідки Територіального сервісного центру МВС №7141 від 26.04.2025 року, в період з 18.03.2024 року по 15.04.2025 року за позивачем був зареєстрований VOLKSWAGEN PASSAT, 2019 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 .

В судовому засіданні позивач повідомив суд про те, що 15.04.2025 року він подав вказаний автомобіль своїй матері, яка не має водійського посвідчення.

Отже, суд приходить до висновку про те, що такими своїми діями, позивач намагається уникнути від сплати аліментів у встановленому судовим рішенням розмірі.

Суд приходить до висновку про те, що позивачем в судовому засіданні не доведено, що існували істотні обставин, що заважали позивачеві сплачувати аліменти на утримання доньки та дружини, що є підставою для розстрочення сплати заборгованості по аліментам, у зв`язку з чим приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Також суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про зупинення стягнення заборгованості за аліментами у виконавчих провадженнях від 14.03.2025 року №77500908 в сумі 56258,06 грн. та від 14.03.2025 року №77503123 в сумі 24903,22 грн., у зав`язку з відсутністю підстав для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили та підлягає виконанню.

На підставі наведеного, ст. 191 СК України, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 76, 258, 264-265, 273, 293-294 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розстрочення сплати заборгованості за аліментами, третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складене 02.06.2025 року.

Головуючий: Р. В. Демчик