Справа № 636/9302/24
№ провадження 2/646/2465/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.25 м.Харків

Суддя Основ`янського районного суду м. Харкова Сіренко Ю.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 12.11.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, приходжу до наступного.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Однак, згідно ч.5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві було зазначено адресу реєстрації: АДРЕСА_1 , а також зазначено, що позивачем обрана підсудність Чугуївського міського суду Харківської області, як альтернативна.

Також, не погодившись з Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 12.11.2024 року позивач навіть подала апеляційну скаргу, оскільки мала правомірні очікування щодо застосування правил альтернативної підсудності, передбачених ч. 5 ст. 28 ЦПК України, та просила скасувати ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 12.11.2024 року та направити цивільну справу для продовження її розгляду до Чугуївського міського суду Харківської області. Однак, апеляційну скаргу було повернуто позивачу, оскільки не було сплачено судовий збір.

У зв`язку з наведеним, вищевказаний позов є територіально не підсудним Основ`янському районному суду м. Харкова, оскільки є територіально підсудним Чугуївському міському суду Харківської області, як суду за зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 .

Вказані обставини були встановлені до відкриття провадження у справі.

Статтею ч. 9 ст. 187 ЦПК України, яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність то ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий підсудності розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

На підставі наведеного, вважаю за необхідне передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) цивільну справу до Чугуївського міського суду Харківської області (63500, Харківська область, м. Чугуїв, площа Соборна, буд. 2).

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 260, 261, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, - передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Чугуївського міського суду Харківської області (63500, Харківська область, м. Чугуїв, площа Соборна, буд. 2).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Передача справи на розгляд до іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко