КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5111/23
Провадження № 2/488/188/25 р.
28.05.2025 року м. Миколаїв
Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на заставне майно,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі представника Кудаткіної О.І. звернулося в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на заставне майно, в якому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 021-535 від 30.06.2021 року у загальному розмірі 404 782,45 грн., з яких: сума заборгованості за основним боргом - 359 458,21 грн; сума заборгованості за процентами - 45 324,24 грн. Також просив суд звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Chery, модель Tiggo 4, тип легковий загальний універсал, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2021, номер шасі НОМЕР_2 , колір сірий, об`єм двигуна 1499 см3, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідача судові витрати в сумі 12 534,94 грн.
Вимоги обґрунтовані тим, що 30.06.2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 021-535, відповідно до умов якого Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника надав останньому кредит в загальному розмірі 387 380,00 грн. під 8,99 % річних строком на 84 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 29.06.2028 року на придбання транспортного засобу за договором купівлі- продажу.
Позивач зазначив, що на виконання умов кредитного договору, виконав свої зобов`язання повністю.
Відповідач ОСОБА_1 , всупереч взятим на себе зобов`язанням, кредит та проценти за його користування в повному обсязі та своєчасно не сплачує, чим в односторонньому порядку порушує умови Договору про споживчий кредит №021-535 та діюче цивільне законодавство.
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач направив на його адресу вимогу про дострокове повернення кредиту. Оскільки відповідач не дотрималася умов кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів по кредиту та процентах, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача кредитної заборгованість у розмірі 404 782,45 грн., з яких: сума заборгованості за основним боргом - 359 458,21 грн; сума заборгованості за процентами - 45 324,24 грн, а також просив звернути стягнення на предмет застави, що належить останньому на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.12.2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.
Копію ухвали надіслано сторонам.
Вивчивши матеріали справи, суд вважав за необхідне перейти до розгляду справи у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, з огляду на що 06.09.2024 року постановив ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Копію ухвали надіслано сторонам.
Крім того, ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.09.2024 року у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення.
Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву до суду проти задоволення позовних вимог.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини їх неявки суду не відомі.
У поштових повідомленнях про виклик у судові засідання відповідача, наявних у матеріалах справи, листоношею проставлена відмітка про відсутність останнього за місцем проживання. Відповідно до положень пункту 4 частини 7 статті 128 ЦПК України дата проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання є днем вручення судової повістки.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, суд ухвалює рішення за відсутності сторін по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
30.06.2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №021-535, відповідно до умов якого Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника надав позичальнику кредит в загальному розмірі 387 380,00 грн. під 8,99 % річних строком на 84 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 29.06.2028 року на придбання транспортного засобу за договором купівлі- продажу.
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, шляхом надання кредиту одноразово в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок продавця транспортного засобу ТОВ «Автоцентр на Будівельників», ідентифікаційний код 33969301 № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «КБ «ГЛОБУС», код банку 380526.
Згідно з витягом №73449181 від 30.06.2021 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на заставний автомобіль марки Chery, модель Tiggo 4, тип легковий загальний універсал, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2021, номер шасі НОМЕР_2 , колір сірий, об`єм двигуна 1499 см3.
Згідно з витягом №87448616 від 14.11.2023 року (реєстрація змін) у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано зміну обтяження.
Пунктом 4.1.7 договору застави майна передбачено, що Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання Зобов`язання, забезпеченого заставою за цим Договором, а якщо вимога не буде задоволена, незалежно від настання Строку виконання Зобов`язання, звернути стягнення на Предмет застави, у тому числі у разі: не виконання та/або неналежного виконання Позичальником Кредитного договору (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до Кредитного договору, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше 1 (одного) місяця).
Згідно з п.5.2 договору застави майна, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником Зобов`язання, та/або у випадку невиконання Заставодавцем обов`язків за цим Договором, а також у інших випадках, передбачених цим Договором та/або Законодавством, Заставодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на Предмет застави у порядку, визначеному цим Договором та/або Кредитним договором.
Пунктом 3.9.2 кредитного договору визначено, що виконання Позичальником вимоги Банку щодо дострокового повернення Кредиту, належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів відповідно до умов цього Договору повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) днів з дати одержання такої вимоги від Банку.
Згідно зі ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частина 1 ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.
Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами кредитного договору, то станом на 24.11.2023 року заборгованість ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 021-535 від 30.06.2021 року складає у загальному розмірі 404 782,45 грн., з яких: сума заборгованості за основним боргом - 359 458,21 грн; сума заборгованості за процентами - 45 324,24 грн.
Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано та підтверджено випискою по рахункам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Згідно з ч.1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Отже, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя в разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою.
За ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.
Відповідно до Постанови ВП ВС від 13.07.2022 у справі № 645/6151/15-ц з метою звернення стягнення на предмет застави обтяжувач (заставодержатель, стягувач) повинен неухильно дотримуватись порядку дій, передбаченого спеціальним для цього виду правовідносин Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Процедура звернення стягнення на заставлене рухоме майно передбачає активні дії заставодателя, який повинен передати предмет обтяження, якщо той перебуває у його володінні. У разі відсутності активних дій заставодателя (передачі предмета обтяження обтяжувачу) звернення стягнення на предмет обтяження відбувається на підставі рішення суду.
Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 23, ст.ст. 24,27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
За таких обставин, заявлені вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки у заставодержателя виникло право на звернення стягнення на предмет обтяження.
Згідно з ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.
Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.
У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 12 534,94 грн., а тому він підлягає стягненню з відповідача.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На підставі ст.ст. 509,526,572,574,577,589,590,633,634,638-639,1048-1049,1054 ЦК України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», керуючись ст. 4,5,12-13,76-81,141,258-259,263-265, 268, 273,280-289,354-356 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на заставне майно - задовольнити.
Звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Chery, модель Tiggo 4, тип легковий загальний універсал, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2021, номер шасі НОМЕР_2 , колір сірий, об`єм двигуна 1499 см3, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості за договором про споживчий кредит № 021-535 від 30.06.2021 року, укладеним між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , яка становить 404 782, 45 грн., з яких: сума заборгованості за основним боргом - 359 458,21 грн; сума заборгованості за процентами - 45 324,24 грн.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 );
Суддя Яна Анатоліївна Чернявська