__________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/324/25
УХВАЛА

про залишення без руху

22.05.2025 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Скриль Ю.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.05.2025 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із заявою, у якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт смерті його рідної тітки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України місце народження: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Каховка, Херсонської області, Каховського району у віці 48 років та на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. ст. 317, 318 ЦПК України.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві зазначається: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Положеннями цієї статті, яка встановлює особливі вимоги до провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначено коло осіб, яких закон наділяє правом на звернення до суду з такими заявами, а саме - родичів померлого або їх представників.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у постанові від 29 січня 2020 року у справі №243/385/19ц згідно з абзацом другим частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Виходячи з системного аналізу норм Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення.

Згідно з абзацем 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Проте з поданих до суду документів не вбачається, що ОСОБА_1 відноситься до кола осіб, якими може бути подана до суду така заява, а саме, що він є членом сім`ї померлої, її представником або іншою заінтересованою особою (якщо встановлення факту смерті особи впливає на його права, обов`язки чи законні інтереси). При цьому в заяві також не вказано про те, який вплив матиме встановлення даного факту на його права, обов`язки чи законні інтереси, не надано доказів перебування на його утриманні померлої, відсутні докази наявності у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги після померлої ОСОБА_2 . Не зазначено також щодо відсутності або наявності у померлої дітей, батьків, також не обґрунтовано, чому з такою заявою не звернулась його мати ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою померлої. Так, зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України у місті Каховка, Херсонської області, є його тіткою, сестрою його матері ОСОБА_3 , а встановлення факту смерті ОСОБА_2 є необхідним заявнику для отримання одноразової грошової допомоги.

Тобто, зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту смерті особи не впливає на права та обов`язки чи законні інтереси заявника, натомість - стосується прав та законних інтересів матері заявника, яка не є заявником за даною заявою про встановлення факту.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що в прохальній частині не вказано: де померла тітка, коли, та у якому віці, тобто належить конкретизувати вимоги.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975. Відтак, у кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно з вимогами п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заяву подано без додержання вимог, викладениху ч.1 ст. 317 та ч. 2 ст. 318 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявнику строк,п`ять днів, з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для їх усунення, а саме: надання доказів, які підтверджують, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 , впливає на права, обов`язки чи законні інтереси заявника та його першочергове право на звернення до суду.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявниці.

Керуючись ст. ст. 293, 315, 317,318, 260-261,353,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України залишити без руху.

Надати заявнику п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху на усунення недоліків в заяві, а саме: надати суду надання доказів, які підтверджують, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 , впливає на права, обов`язки чи законні інтереси заявника та його першочергове право на звернення до суду та конкретизвувати вимоги у прохальній частині заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Скриль Ю. А.