П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року місто Київ

справа №752/17645/22

провадження№22-ц/824/317/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача- Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул"

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Токовенком Олексієм Володимировичем, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 3 серпня 2023 року, та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул", подану адвокатом Диканем Антоном Павловичем, на додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 9 лютого 2024 року, ухвалені у складі судді Кордюкової Ж.І.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул" про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору, та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей «Мейн Скул» про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору та моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 4 серпня 2020 року між ОСОБА_1 , який є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , та ТОВ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей «Мейн Скул» укладено договір №7-04-04-08/20 LMS про надання оплатних послуг у сфері повної загальної середньої освіти I-III ступенів.

Відповідно до п.1.1 розділу I договору про навчання, за цим договором замовник замовляє та зобов`язується своєчасно сплатити (виступає платником за договором), а виконавець зобов`язується надати особисто або із залученням третіх осіб освітні послуги, більш детально визначені сторонами в п.1.2 та 1.9 цього договору.

Згідно з п.п 3.1.6 п.3.1 розділу 3 договору про навчання, сторони визначили, що виконавець має обов`язки, встановлені цим договором та чинним законодавством, в тому числі: забезпечити відповідно до критеріїв, встановлених виконавцем та чинним законодавством, безпечні умови для фізичного, психологічного здоров`я та емоційного благополуччя Дитини з урахуванням її індивідуальних потреб та забезпечити безпеку життєдіяльності Дитини».

Починаючи з листопада 2020 року, під впливом певних дій з боку однокласника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 почала відчувати себе пригнічено, безпричинно стала плакати, відмовлялася йти до школи, стала більш замкнутою, з`явився страх, що її ніхто не може захистити, а також психосоматичні реакції: нудота, тривала втрата апетиту, підвищена втомлюваність. У зв`язку з цим позивач був вимушений неодноразово звертатися до спеціаліста за психологічною допомогою для своєї доньки.

Відповідно до Консультативного висновку спеціаліста від 1 березня 2021 року в результаті психоконсультаційного дослідження виявлено: підвищена ситуативна тривожність, порушення апетиту, астенізація, симптом нудоти як сигнал організму позбавиться від болісних думок та конфліктних ситуацій, зниження мотивації відвідування школи через агресії з боку однокласників і не реагування на цю ситуацію (відсутність реакції) з боку школи: наявність психологічних страждань (дитина відчуває вибух навколо себе, прагнення відвернутися від дійсності, приховати обличчя; окреслити та захистити свої межі). Надані рекомендації батька звернутись до адміністрації школи щодо фактів булінгу. Посилити заняття фізкультурою і творчістю. Збільшити кількість прогулянок з емоційно значущими для неї людьми (батька і друзями), уразноманітнити дозвілля.

Відповідно до Консультативного висновку спеціаліста від 8 травня 2021 року проведено психоедукацію.

Висновком експерта №836/01/2022 за результатами проведення психологічного дослідження від 17 січня 2022 року було встановлено, що ОСОБА_4 , на початку 2021 року під час навчання у НОМЕР_3 класі в Ліцею виявила категоричне небажання відвідувати школу. Це почалося після загострення ситуацій, що склалися з однокласником на ім`я ОСОБА_3 , який вчиняв відносно неї булінг (цькування).

Загострена ситуація у класі для ОСОБА_6 виникла з причин проблемних відносин в дитячому колективі, які створював ОСОБА_3 , та відсутності педагогічного впливу на ці стосунки.

Про вказані події було повідомлено ОСОБА_7 керівництво ліцею як по телефону так і в Viber безпосередньо куратору класу ОСОБА_8 ( НОМЕР_1 ). Оскільки керівництво ліцею ніяк не реагувало на подібні повідомлення, психологічний стан дочки погіршувався, 5 травня 2021 року він написав заяву до керівництва школи, де повідомив про боулінг, але отримав відповідь від керівництва, що у даній події відсутні ознаки боулінгу. Після даної відповіді батько звернувся до Голосіївського УП ГУНП у м.Києві за фактом укриття боулінгу тимчасово виконуючого обов`язки директора ліцею ОСОБА_9

Постановою Голосіївського районного суду місті Києва у справі №752/12715/21 тимчасово виконуючого обов`язки директора ліцею ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

За результатами психодіагностичного дослідження було виявлено ознаки психотравмування дитини ОСОБА_2 , що проявляється у наявності шкоди, завданої психічному здоров`ю дитини в результаті стресових впливів дій та поведінки однокласників ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , у вигляді систематичних цькувань дитини, а також відсутності реагування з боку адміністрації школи та вчителів, яке б сприяло зміні цієї ситуації.

Вважає, що бездіяльністю відповідача неповнолітній ОСОБА_2 спричинено психотравмування. Таким чином, в порушення умов договору від 4 серпня 2020 року №7-04-04-08/20 LMS відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань щодо забезпечення безпечних умов для психологічного здоров`я та емоційного благополуччя дитини, а тому кошти, сплачені за надання освітніх послуг за 2020-2021 роки, підлягають поверненню в повному обсязі.

Також зазначає, що бездіяльністю посадових осіб відповідача, неповнолітній дитині позивача, в результаті стресових впливів дій та поведінки однокласників ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , у вигляді систематичних цькувань, а також відсутності реагування з боку адміністрації школи та вчителів, які б сприяли зміні цієї ситуації (укриття факту булінгу) спричинено моральної шкоди, яку позивач оцінив у 50000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з ТОВ «Заклад загальної середньої освіти I -III ступенів Ліцей «Мейн Скул» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 80000 грн. за неналежне виконання умов договору про надання оплатних послуг у сфері повної загальної середньої освіти I -III ступенів від 4 серпня 2020 року, а також моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 3 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул" про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору, та моральної шкоди.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 9 лютого 2024 року частково задоволено заяву представника відповідача адвоката Диканя А.П. про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул" про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору, та моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей «Мейн Скул» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12500 грн.

Відмовлено в задоволенні решти вимог заяви.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Токовенко О.В. 19 жовтня 2023 року через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, зазначає про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення, не надав належної правової оцінки доводам позивача та актам наданих послуг, які були підписані позивачем з урахуванням прийняття ним саме освітніх послуг, в той час відповідачем допущені порушення умов договору щодо забезпечення дитини безпечних психологічних умов, як додаткового зобов`язання за договором, прийняття яких умовами договору не передбачено, але визначено його відповідними положеннями.

Крім того, зазначає, що відмова суду першої інстанції у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди з тих підстав, що надання експертом висновку, який виходить за межі замовленого позивачем експертного дослідження, є необґрунтованою, безпідставною та незаконною.

Також зазначає, що є безпідставним і необґрунтованим висновок суду щодо відсутності у справі відомостей про то, що позивач є законним представником неповнолітньої ОСОБА_2 .

З додатковим рішенням не погодився відповідач ТОВ "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул", його представник подав апеляційну скаргу, в який просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути судові витрати у розмірі 56 250,00 грн. Апелянт вважає додаткове рішення суду першої інстанції таким, що не базується на нормі закону та прийнятій судовій практиці.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул" просить апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Токовенко О.В. залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін. Вказано, що між сторонами були підписані акти надання послуг №1048 від 30 вересня 2020 року, №1049 від 31 жовтня 2020 року, №1050 від 30 листопада 2020 року, №1051 від 31 грудня 2020 року, №35 від 31 січня 2021 року, №35 від 31 січня 2021 року, №635 від 28 лютого 2021 року, №810 від 31 березня 2021 року, №811 від 30 квітня 2021 року. Окремим рядком в кожному акті наданих послуг, вказаних вище зазначено «Замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг) не має». Виконавцем по договору про навчання - відповідачем по даній справі послуги були надані належним чином, а замовником по договору про навчання - позивачем по даній справі, послуги були отримані в повному об`ємі та претензій по ним у позивача не було. Жодних письмових претензій від позивача на адресу відповідача не надходило.

ТОВ "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул" не спростовує факту конфліктної ситуації між ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 .Причинно-наслідковий зв`язок між конфліктною ситуацією та станом неповнолітньої ОСОБА_2 позивачем ніяким чином не доведений. Консультативні висновки спеціаліста ОСОБА_16 є корисними для позитивної динаміки психоемоційного стану ОСОБА_2 , але їх не можна розглядати як об`єктивний аналіз ситуації, оскільки вони базуються на суб`єктивному анамнезі та не підтверджуються об`єктивними дослідженнями. Психологами фактично не було здійснено системний аналіз оточення ОСОБА_6 , її відносин з батьками, друзями тощо. Самі висновки виконані на суб`єктивній оцінці її стану зі слів самої ОСОБА_6 та її батьків.

Також вказує на те, що сама ОСОБА_4 повинна була вимагати відшкодування моральної шкоди, а не її батько та могла бути учасником справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул" на додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 9 лютого 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Токовенко О.В. просить дану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 1 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Токовенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 1 березня 2024 року у складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Токовенко О.В..

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул".

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 березня 2024 року у складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ТОВ "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул".

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Судом установлено, щоОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.01.2019.

04.08.2020 між ОСОБА_1 та ліцеєм був укладений договір №7-04-04-08/20 LMS, за умовами якого замовник замовляє та зобов`язується своєчасно сплатити (виступає платником за договором), а виконавець зобов`язується надати особисто або із залученням третіх осіб (далі - «Залучені особи», в однині «Залучена особа») освітні послуги, більш детально визначені сторонами в пунктах 1.2. та 1.9. цього Договору (надалі - «Послуги»), загальна договірна вартість (ціна) послуг за цим договором становить 80000 грн., без ПДВ за один навчальний рік, яка може сплачуватися щомісячними частинами (в розстрочку) за умовами цього Договору (п.1.1, п.1.9.1.2 договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS).

Згідно з підпунктом 3.1.6. договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS Ліцей має обов`язки, встановлені цим Договором та чинним законодавством, в тому числі: забезпечити відповідно до критеріїв, встановлених виконавцем та чинним законодавством, безпечні умови для фізичного, психологічного здоров`я та емоційного благополуччя дитини з урахуванням її індивідуальних потреб та забезпечити безпеку життєдіяльності дитини.

Відповідно до п. 6.4.-6.5. договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS після закінчення окремого періоду надання Послуг (семестр, протягом якого мало місце надання послуг за цим договором, якщо інший період, за який оформлюється акт наданих послуг, не було погоджено сторонами) виконавець упродовж 5 (п`яти) робочих днів надає або надсилає Замовнику або особам, визначеним відповідно до п. 4.1.2. договору, акт наданих послуг (надалі - «Акт») у двох примірниках.

Акт підписується замовником, один підписаний замовником примірник акту повертається замовником виконавцю не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після його отримання від виконавця. Якщо замовник у встановлений строк не підписав акт та не надав на нього мотивовані письмові зауваження у встановлений цим пунктом договору строк, акт вважається узгодженим (підписаним) замовником, а послуги згідно такого акту такими, що були надані належної якості та в об`ємі, визначеному договором. Таким чином - сторони узгоджують правову природу такого правочину, про що свідчить факт підписання цього договору на таких умовах.

У зв`язку з наданням і отриманням послуг сторонами були оформлені акти надання послуг №1048 від 30.09.2020, №1049 від 31.10.2020, №1050 від 30.11.2020, №1051 від 31.12.2020, №35 від 31.01.2021, №35 від 31.01.2021, №635 від 28.02.2021, №810 від 31.03.2021, №811 від 30.04.2021, в яких зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг) не має.

ОСОБА_1 в період з вересня 2020 року по квітень 2021 року щомісячно сплачував Ліцею надані послуги в розмірі 8000 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій за цей період.

01.03.2021 за зверненням ОСОБА_7 з приводу скарг своєї доньки ОСОБА_6 на систематичні знущання в школі «Мейнскул» клас «Кобра», починаючи з інциденту, який стався в листопаді 2020 року і по сьогоднішній день з боку однокласника ОСОБА_3 був складений консультативний висновок спеціаліста з юридичної психології ОСОБА_16 , згідно з яким батькам було рекомендовано звернутись до адміністрації школи щодо фактів булінгу.

05.05.2021 ОСОБА_1 склав на адресу Ліцею заяву щодо вчинення відносно його доньки ОСОБА_2 булінгу від її однокласника ОСОБА_3 , яка була зареєстрована в журналі реєстрації заяв про випадки булінгу (цькування).

Згідно з пояснювальною запискою вчителя математики ОСОБА_17 від 06.05.2021 між ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та їх однокласником ОСОБА_19 восени 2020 року відбувся конфлікт, який був повністю вичерпаний за участю психолога ліцею.

06.05.2021 ОСОБА_1 склав на адресу Ліцею пояснювальну записку щодо відсутності його доньки ОСОБА_2 на заняттях в Ліцеї з 27.04.2021 по причині булінгу від однокласника ОСОБА_3 .

Згідно з пояснювальною запискою практичного психолога Ліцею ОСОБА_20 від 07.05.2021 психологічна служба отримала скаргу від ОСОБА_1 та ОСОБА_7 щодо конфліктної ситуації між ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , після чого відбулась консультаційна зустріч з батьками та ученицею, а також з батьками ОСОБА_3 , в ході якої були обговорені особливості поведінки ОСОБА_3 та обговорена стратегія виховних комунікацій щодо нього з боку батьків.

08.05.2021 за зверненням ОСОБА_7 з приводу скарг своєї доньки ОСОБА_2 з приводу бажання отримати психологічну допомогу з причини припинення відвідування школи був складений консультативний висновок спеціаліста з юридичної психології ОСОБА_16 , згідно з яким батькам ОСОБА_6 рекомендовано, поміж іншого, з метою попередження ескалації психоемоційного насильства та виникненні потенційної загрози фізичної агресії звернутися з заявою про факти булінгу до відповідних органів поліції та МОН України.

11.05.2021 відбулось засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) у Ліцеї, яка встановила відсутність ознаку булінгу (цькування) в діях учня ОСОБА_3 по відношенню по ОСОБА_2 , та не вважала дану ситуацію проявом булінгу.

12.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Експертно-дослідна служба України» з заявою про призначення експертного психологічного дослідження щодо ОСОБА_2 , на вирішення якого поставив питання про те, які індивідуально-особливості дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи наявні ознаки психотравмування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язані із діями ОСОБА_3 учня ліцею «Мейн скул», якщо так, то які?

17.01.2022 за результатами проведення психологічного дослідження був складений висновок експерта №836/01/2022, згідно з яким було виявлено ознаки психотравмування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проявляється в наявності шкоди, завданої психічному здоров`ю дитини в результаті стресових випливів та поведінки однокласників ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , у вигляді систематичних цькувань дитини, а також відсутності реагування з боку адміністрації школи та вчителів, яке б сприяло зміні цієї ситуації.

17.02.2023 практичним психологом ОСОБА_23 був складений аналіз висновку експерта ТОВ «Експертно-дослідна служба України» від 17.01.2022 №836/01/2022, згідно з яким зроблено висновок про те, що у висновку від 17.01.2022 №836/01/2022 не наведено ґрунтовних об`єктивних аргументів щодо наявності факту булінгу з боку однокласників ОСОБА_2 , зокрема, ОСОБА_3 , наявності у ОСОБА_2 ознак психологічної травми, причинно-наслідкових зв`язків ситуації, що склалась в класі, де навчається ОСОБА_4 з її психоемоційним станом, не проаналізована загальна ситуація розвитку дівчини, наявність впливу супутніх факторів, які могли бути причиною такого її стану.

Для констатації наявності психотравми необхідна більш глибока об`єктивна діагностика соціальної ситуації життя та розвитку дитини, ОСОБА_2 , з ретроспективним анамнезом життя дівчинки, її формування, аналізом всіх факторів, що можуть впливати на актуальний психоемоційний стан дівчинки.

Експерт робить висновки на підставі суб`єктивного анамнезу ситуації зі слів дівчини та її батьків, що має однобічний, упереджений характер та не є об`єктивним аналізом.

Консультативні висновки спеціаліста ОСОБА_16 від 01.03.2021 та 08.05.2021 базуються виключно на суб`єктивному анамнезі ОСОБА_2 та її матері, мають непідтверджені об`єктивними дослідженнями інтерпретації. В той же час зміст психоедукації і рекомендацій спеціаліста ОСОБА_16 відповідає наявному психоемоційному стану ОСОБА_2 та може сприяти позитивній динаміці при їх системному та регулярному впровадженні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 80000 грн. за невиконання умов договору про надання освітніх послуг, суд першої інстанції виходив із того, що та обставина, що ОСОБА_1 у період з вересня 2020 року по квітень 2021 року погодив акти про надання послуг, то це означає, що послуги згідно такого акту були надані належної якості та в об`ємі, визначеному договором, що в свою чергу виключає наявність спричинення позивачу відповідачем збитків за цей період та спростовує доводи позивача про неналежне виконання Ліцеєм умов договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS.

Оскільки ОСОБА_1 в період з вересня 2020 року по квітень 2021 року сплатив ліцею за надані послуги грошові кошти в загальному розмірі 64000 грн., і не сплатив Ліцею кошти в сумі 16000 грн. у травні та червні 2021 року, що передбачено п.1.9.1.5 договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS, тому вимога про стягнення коштів, які позивач не сплачував є явно необгрунтованою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що притягнення т.в.о обов`язки директора Ліцею ОСОБА_24 до адміністративної відповідальності за неповідомлення про факт булінгу не перебуває у причинному зв`язку зі спричиненням неповнолітній доньці позивача моральної шкоди. Бездіяльність уповноваженої посадової особи Ліцею щодо неповідомлення про факт булінгу (цькування) не перебуває у причинному зв`язку зі спричиненням моральної шкоди ОСОБА_2 , яка на момент звернення позивача з заявою про факт булінгу 05.05.2021 та неповідомлення Ліцею правоохоронних органів про факт булінгу (цькування) вже з 27.04.2021 не відвідувала заняття.

Відхиляючи як недопустимий доказ висновок від 17.01.2022 № 836/01/2022, складений за результатами проведеного психологічного дослідження, суд першої інстанції виходив із того, що висновок експерта виходить за межі замовленого позивачем експертного дослідження, оскільки містить висновок по питанню, яке на експерте дослідження позивачем не вносилось.

Крім того, суд першої інстанції також виходив із того, що позивачем у цій справі є ОСОБА_1 , який зазначений як позивач. При цьому, відомості про те, що позивачем по цій справі є ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 діє як законний представник.

З такими висновками повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Предметом позову у цій справі є відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору та відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю з боку адміністрації Ліцею, яка виразилась у відсутності реагування на дії та поведінку учнів у вигляді систематичних цькувань по відношенню до неповнолітньої доньки позивача ОСОБА_2 .

За загальним правилом особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч.1, 2 ст.22 ЦК України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2)зміна умов зобов`язання;3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Закон України «Про освіту» містить визначення освітньої послуги, а саме: освітня послуга - це комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів.

Предметом, укладеного між ОСОБА_1 , який є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , та ТОВ «Заклад загальної середньої освіти I - III ступенів ліцей «Мейн Скул», договору надання оплатних послуг у сфері повної загальної середньої освіти I - III ступенів, є надання за плату ТОВ «Заклад загальної середньої освіти I - III ступенів ліцей «Мейн Скул» на замовлення ОСОБА_1 освітніх послуг.

За умовами договору після закінчення окремого періоду надання послуг виконавець упродовж 5(п`яти) робочих днів надає або надсилає замовнику або особам замовнику акт наданих послуг у двох примірниках, акт підписується замовником, один підписаний замовником примірник акту повертається замовником виконавцю. Якщо замовник у встановлений строк не підписав акт та не надав на нього письмові зауваження у встановлений цим пунктом договору строк, акт вважається узгодженим (підписаним) замовником, а послуги згідно такого акту такими, що були надані належної якості та в об`ємі, визначеному договором. Таким чином - сторони узгоджують правову природу такого правочину, про що свідчить факт підписання цього договору на таких умовах.

Встановивши, що ОСОБА_1 здійснював протягом вересня 2020 - квітень 2021 оплату за надані відповідачем освітні послуги та підписав акти надання послуг №1048 від 30.09.2020, №1049 від 31.10.2020, №1050 від 30.11.2020, №1051 від 31.12.2020, №35 від 31.01.2021, №35 від 31.01.2021, №635 від 28.02.2021, №810 від 31.03.2021, №811 від 30.04.2021 без будь-яких зауважень, що свідчить про надання відповідачем належної якості та в об`ємі визначеному договором освітніх послуг, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_25 про стягнення грошових коштів в сумі 80000 грн. за неналежне виконання умов договору.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в тій частині, що суд першої інстанції не врахував, що відповідачем допущені порушення умов договору щодо забезпечення дитини безпечних психологічних умов, як додаткового зобов`язання за договором, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення 80000 грн., виходячи з такого.

Дійсно пунктом 3.1.6 договору передбачено, що виконавець зобов`язаний забезпечити відповідно до критеріїв, встановлених виконавцем та чинним законодавством, безпечні умови фізичного, психологічного здоров`я та емоційного благополуччя дитини з урахуванням її індивідуальних потреб, забезпечити безпеку життєдіяльності дитини.

Разом з тим, враховуючи предмет договору надання оплатних послуг у сфері повної загальної середньої освіти I - III ступенів, надання відповідачем позивачу та отримання останнім у період вересня 2020 року - квітня 2021 року належної якості та в об`ємі визначеному договором освітніх послуг, колегія суддів вважає, що неналежне виконання виконавцем одного із обов`язків, який не відноситься до освітніх послуг, не може бути підставою для повернення замовнику сплаченої ним вартості освітніх послуг.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 80000 грн. за неналежне виконання відповідачем умов договору.

Що стосується висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то з цим висновком колегія суддів не погоджується. При цьому, виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз`яснень, які містяться у абз.2 п.5 постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіяювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошові сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Визначення поняття «булінг» наведено в Законі України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст.1 цього Закону булінг (цькування) - психологічне, фізичне, економічне чи сексуальне насильство, тобто будь-яке умисне діяння (дія або бездіяльність), у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, яке систематично вчиняється особою стосовно дитини, з якою вони є учасниками одного колективу, або дитиною стосовно іншого учасника одного колективу та яке порушує права, свободи, законні інтереси потерпілої особи та/або перешкоджає виконанню нею визначених законодавством обов`язків.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про освіту» визначено, що булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого;

Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про освіту» встановлено, що засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа) здійснює контроль за виконанням плану заходів, спрямованих на запобігання та протидію булінгу (цькуванню) в закладі освіти; розглядає скарги про відмову у реагуванні на випадки булінгу (цькування) за заявами здобувачів освіти, їхніх батьків, законних представників, інших осіб та приймає рішення за результатами розгляду таких скарг; сприяє створенню безпечного освітнього середовища в закладі освіти та вживає заходів для надання соціальних та психолого-педагогічних послуг здобувачам освіти, які вчинили булінг (цькування), стали його свідками або постраждали від булінгу.

Установлено, що восени 2020 року між ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , учнями одного класу ліцею, відбувся конфлікт.

Посилання відповідача на те, що конфлікт був повністю вичерпаний за участю психолога ліцею, такий конфлікт був разовий, спростовуються наявною в матеріалах справи перепискою у месенджері Viber мами ОСОБА_2 з викладачами Ліцею , зокрема, копією повідомлень з месенджеру Viber з ОСОБА_28 ; копію повідомлень з месенджеру Viber з менеджером по комунікаціям ліцею ОСОБА_29 ; копєію повідомлень з месенджеру Viber з адміністрацією ліцею; копію повідомлень з месенджеру Viber з ОСОБА_30 (мамою однокласника ОСОБА_31 ) та з ОСОБА_32 (мамою однокласника ОСОБА_33 ).

Крім того,06.05.2021 ОСОБА_1 склав на адресу Ліцею пояснювальну записку щодо відсутності його доньки ОСОБА_2 на заняттях в Ліцеї з 27.04.2021 по причині булінгу від однокласника ОСОБА_3 (а.с.19).

5 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до директора Ліцею з заявою, в який просив прийняти заходи, у зв`язку з тим, що мають місце випадки, що чинять загрозу проведенню занять, безпеці та емоційному благополуччю дітей, в тому числі булінг ОСОБА_2 від її однокласника ОСОБА_3 (ас.38).

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 8 червня 2021 року у справі № 752/12715/21, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 8 жовтня 2021 року, за матеріалами розгляду адміністративного протоколу, тимчасово виконуючого обов`язки директора ліцею ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.173-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Судами першої і апеляційної інстанції встановлено, що заступник директора з навчально-виховної роботи ТОВ ліцей «Мейн Скул» ОСОБА_9 , яка виконувала обов`язки директора, не повідомила уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки боулінгу (цькування) учасника освітнього процесу відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилання відповідача на те, що оскільки комісією, рішення якої було прийнято та оформлено протоколом № 2 від 11 травня 2021 року, не було встановлено факту булінгу, тому були відсутні підстави повідомлення уповноваженим органам, підрозділам органів Національної поліції України про визнання булінгу (цькування) учасника освітнього процесу відносно малолітньої ОСОБА_2 , суперечать Порядку реагування на випадки булінгу (цькування), затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 28 грудня 2019 року № 1646.

Так, механізм реагування на випадки булінгу (цькування) в закладах освіти всіх типів і форм власності визначений Порядком реагування на випадки булінгу (цькування), затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 28 грудня 2019 року №1646, зареєстрований в Мінюсті України від 3 лютого 2020 року за № 111/34394.

Керівник закладу освіти у разі отримання заяви або повідомлення про випадок булінгу (цькування): невідкладно у строк, що не перевищує однієї доби, повідомляє територіальний орган (підрозділ) Національної поліції України, принаймні одного з батьків або інших законних представників малолітньої чи неповнолітньої особи, яка стала стороною булінгу (цькування); повідомляє службу у справах дітей з метою вирішення питання щодо соціального захисту малолітньої чи неповнолітньої особи. яка стала стороною булінгу (цькування), з`ясування причин, які призвели до випадку булінгу (цькування) та вжиття заходів для усунення таких причин; повідомляє центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з метою здійснення оцінки потреб сторін булінгу (цькування), визначення соціальних послуг та методів соціальної роботи, забезпечення психологічної підтримки та надання соціальних послуг; скликає засідання комісії з розгляду випадку булінгу (цькування) не пізніше ніж упродовж трьох робочих днів з дня отримання заяви або повідомлення.

Виходячи із послідовності дій, які має вчиняти керівник, останній мав повідомити уповноваженим органам, підрозділам органів Національної поліції України про випадку булінгу, але цього не зробив.

Відповідно до консультативних висновків спеціаліста кандидата психологічних наук ОСОБА_16 від 01.03.2021 та від 08.05.2021, до спеціаліста зверталася мама ОСОБА_2 - ОСОБА_7 щодо скарг своєї доньки на систематичні знущання в школі «Мейнскул» в класі «Кобра». Починаючи з інциденту, який стався восени 2020 року, з боку однокласника ОСОБА_3 ОСОБА_2 відчуває себе пригнічено, безпричинно плаче, не хоче йти в школу. В результаті психоконсультаційного дослідження виявлена підвищена ситуативна тривожність, порушення апетиту, астенізація, симптом нудоти як сигнал організму позбавиться від болісних думок та конфліктних ситуацій, зниження мотивації відвідування школи через агресії з боку однокласників і не реагування на цю ситуацію (відсутність реакції) з боку школи:наявність психологічних страждань (дитина відчуває вибув навколо себе, прагнення відвернутися від дійсності, приховати обличчя; окреслити та захистити свої межі).

08.05.2021 ОСОБА_6 виявила бажання отримати психологічну допомогу з причини припинення відвідування школи. 8.05.2021 під час відвідування спеціаліста кандидата психологічних наук ОСОБА_16 . ОСОБА_2 проведено психоедукацію, роз`яснювальну роботу.

17.01.2022 за результатами проведення психологічного дослідження був складений висновок експерта №836/01/2022, згідно з яким було виявлено ознаки психотравмування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проявляється в наявності шкоди, завданої психічному здоров`ю дитини в результаті стресових впливів та поведінки однокласників ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , у вигляді систематичних цькувань дитини, а також відсутності реагування з боку адміністрації школи та вчителів, яке б сприяло зміні цієї ситуації.

Неприйняття судом першої інстанції до уваги висновку експерта від 17.01.2022 є безпідставним, оскільки експерт має право, зокрема, указувати у висновку експерта на факти, виявлені під час проведення експертизи, які мають значення для прави, але стосовно яких йому не були поставлені питання, та на обставини, що сприяли (могли сприяти) вчиненню правопорушення (п.2.1 Розділу II «Права, обов`язки та відповідальність експерта, Наказу Міністерства юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998 року, затвердженого в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 року за % 705/3145 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень»).

Відповідно до п.3.1.6 договору надання оплатних послуг у сфері повної загальної середньої освіти I - III ступенів, укладеного 04.08.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Заклад загальної середньої освіти I - III ступенів ліцей «Мейн Скул», виконавець зобов`язаний забезпечити відповідно до критеріїв, встановлених виконавцем та чинним законодавством, безпечні умови фізичного, психологічного здоров`я та емоційного благополуччя дитини з урахуванням її індивідуальних потреб, забезпечити безпеку життєдіяльності дитини.

Викладені обставини дають підстави вважати, що Ліцей неналежним чином виконував свої зобов`язання, визначені у договорі, не забезпечив безпечні умови психологічного здоров`я та емоційного благополуччя дитини з урахуванням її індивідуальних потреб, що призвело до психологічних страждань неповнолітньої ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позивач вимушений був неодноразово звертатися до спеціаліста за психологічною допомогу для своєї доньки.

Зважаючи на встановлені обставини, висновок суду про необґрунтованість та недоведеність позовної вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не відповідає встановленим обставинам.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину душевних страждань, завданих ОСОБА_2 в результаті стресових впливів дій та поведінки однокласників у вигляді систематичних цькувань, а також відсутність реагування з боку адміністрації Ліцею та вчителів, яке сприяло зміні цієї ситуації. Виходячи з принципів розумності і справедливості, розмір моральної шкоди становить 25000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 , який як батько неповнолітньої ОСОБА_6 є її законним представником.

Що стосується апеляційної скарги на додаткове рішення Голосіївського районного суду м.Києва , то в цій частині суд зазначає наступне.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції вважав можливим стягнути з позивача на користь відповідача витрати останнього на правову допомогу в сумі 12500 грн.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул" на додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 9 лютого 2024 року суд не приймає до уваги.

Судом першої інстанції було вірно зменшено та стягнуто 12500 грн. При цьому суд виходив із того, що зазначені відповідачем витрати не в повній мірі відповідають критерію розумності їхнього розміру, не є співмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, необхідністю надання таких послуг.

Проаналізувавши акт наданих послуг № 1 від 04.08.2023 та детальний опис робіт у сукупності з процесуальними документами, які були складені адвокатом Діканем А.П., суд відзначив, що витрати на складання відзиву на позовну заяву є явно завищеними та необґрунтованими.

Суд відзначив, що стягнення заборгованості з позивача з оплати наданих послуг та розрахунок пені, штрафу та інфляційних втрат не було предметом спору, а проведення цих розрахунків не було необхідним, а наведенні у відзиві змісту договору від 4 серпня 2020 року про надання платних послуг в сфері повної загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів не є складним та не потребувало значних зусиль адвоката для їх передрукування.

Витрати на такі послуги, як ознайомлення з матеріалами цивільної справи та документами, наданими клієнтом, ознайомлення зі змістом позовної заяви є необґрунтованими та охоплюються діями адвоката з підготовки до судового засідання та відповідних процесуальних документів, зокрема, відзиву на позовну заяву. Виходячи з тривалості судових засідань, вартість витрат на участь в них адвоката також підлягає зменшенню.

Також завищеними є витрати на складання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки значна частина цієї заяви містить велику кількість цитувань нормативних актів та рішень Верховного суду, на що витрачалось декілька годин часу, що дійсно не є співмірним з обсягом таких робіт та витраченим на них часу.

Крім того, суд першої інстанції зауважив, що не всі надані адвокатом відповідачу послуги були необхідними, а розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із розміром часу, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Врахувавши всі ці обставини, суд першої інстанції цілком обґрунтовано зменшив суму витрат на професійну правничу допомогу заявлену відповідачем з 56250 грн. до 12500 грн.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на їх правильність, фактично зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Токовенком Олексієм Володимировичем, задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 3 серпня 2023 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул" про відшкодування моральної шкоди і в цій частині ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей "Мейн Скул", подану адвокатом Диканем Антоном Павловичем, на додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 9 лютого 2024 року залишити без змін.

Додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 9 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус