Справа №443/355/25
Провадження №2/443/380/25
РІШЕННЯ

іменем України

02 червня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громада села Сидорівка в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громада села Сидорівка в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить:

встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Верчани Стрийського району Львівської області, Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №3393, зареєстрованого 05.05.1997 на ім`я « ОСОБА_3 »;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,32 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №3393 від 05.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації № 248 від 21.04.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Сидорівській сільській раді за №265.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,32 умовних кадастрових гектари, належна померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 3393 від 05.05.1997. Окрім позивачки не було інших спадкоємців за заповітом, а також осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині. Батько позивачки ОСОБА_4 був розлучений із ОСОБА_2 та помер швидше за неї. Сестра позивачки ОСОБА_5 також померла, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Юридично спадщину вона не оформляла. 06.03.2025 вона звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном. Також, із наявної довідки Відділу №5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.02.2025 року, вбачаються розбіжності у написанні по-батькові власника земельної частки (паю), а саме « ОСОБА_2 » « ОСОБА_3 ». Саме тому для юридичного оформлення спадщини позивачці необхідно встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документу.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Окрім цього у заяві зазначив про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даної заяви.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.27), заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.33).

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.26).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.20-21).

Ухвалою підготовчого засідання від 15.04.2025 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.28).

Ухвалою судового засідання від 30.05.2025 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.35).

З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали шлюб 12.02.1974 у м.Стрий Львівської області міське бюро ЗАГС. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 12.02.1974 (а.с.9).

За змістом заповіту від 11.12.1997, складеного у с. Сидорівка та зареєстрованого в реєстрі за №42. ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 (а.с.12).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Верчани Стрийського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть від 23.12.1997 (а.с.10).

Згідно з довідккою Журавненської селищної ради №10 від 23.01.2025 ОСОБА_2 дійсно була зареєстрована одна в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак постійно проживала у своєї дочки ОСОБА_1 у с. Верчани Стрийського району Львівської області де і померла. У Сидорівській сільській раді посвідчено заповіт ОСОБА_2 від 11.12.1997 в користь дочки ОСОБА_1 . ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.11).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Стрий Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть ід 22.02.2016 (а.с.14).

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №80290022 від 28.02.2025 встановлено, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13).

Відповідно до довідки відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.02.2025, згідно Книги реєстрації сертифікатів на права на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Сидорівській сільській раді відсутній запис про реєстрацію сертифіката належного ОСОБА_2 . Проте на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 21.04.1997 №248 за ОСОБА_3 зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2,32 умовних кадастрових гектарів на території Сидорівської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №3393 зареєстрований 05.05.1997 за №265 (а.с.15).

Постановою завідувача Жидачівського ДНК від 06.03.2025 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що є спадковим майном (а.с.17).

За змістом довідки Журавненської селищної ради №56 від 15.04.2025 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Верчани Стрийського району Львівської області та ОСОБА_3 , на яку зареєстровано та видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №3393 від 05.05.1997, одна і та ж сама особа (а.с.34).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючому документі та документі, який посвідчує особу, по батькові спадкодавця, що ставить під сумнів належність їй цього правовстановлюючого документа та створює перешкоди позивачу в юридичному оформленні спадщини у позасудовому порядку.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.

До правовідносин, які стосуються встановлення факту, що має юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Так, відповідно до приписів пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР).

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також, суд застосував норми статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай), розміром 2,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Сидорівської сільської ради, на підставі сертифіката серії ЛВ №3393, зареєстрованого 05.05.1997 за №265.

За життя ОСОБА_2 зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, склавши заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла дочці ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса з метою належного оформлення спадкових прав, однак отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , на ім`я якої видано правовстановлюючий документ, а саме: Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №3393, зареєстрованого 05.05.1997 за № 265, та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Верчани Стрийського району Львівської області, є однією і тією ж особою. Ці обставини повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовим доказом, зокрема довідкою Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №56 від 15.04.2025, яка узгоджується з іншими дослідженими судом доказами, не викликає сумнівів у своїй належності, допустимості та, на переконання суду, є достатнім доказом для встановлення факту належності ОСОБА_2 зазначеного правовстановлюючого документа.

Суд зазначає, що встановлення вказаного факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування.

Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом.

Суд зауважує, що з огляду на час смерті ОСОБА_2 спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті, та такою, яка придбала спадщину після смерті ОСОБА_2 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у визначений законом строк. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема довідкою Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №10 від 23.01.2025, заповітом та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, які узгоджуються між собою та з іншими наявними у справі доказами, і сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Доказів, які б спростовували викладені обставини або породжували обґрунтовані сумніви у їх достовірності, матеріали справи не містять.

Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що позивач ОСОБА_1 має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 524, 525, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 200, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район, с. Верчани, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до територіальної громади села Сидорівка в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, Стрийський район, Селище Журавно, площа С.Бандери, 2) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Верчани Стрийського району Львівської області, правовстановлюючого документа Сетрифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №3393, зареєстрованого 05.05.1997 за №265, виданого на ім`я « ОСОБА_3 ».

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 2,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Сидорівської сільської ради, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №3393, зареєстрованого 05.05.1997 за №265, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 21.04.1997 №248.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 02 червня 2025 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів