ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/418/25
Провадження № 2/131/127/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" травня 2025 р. м. Іллінці
Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Олексієнка О.Ю.,
за участю секретаря судових засідань Демчишиної О.В.,
розглянувши в м. Іллінці цивільну справу за позовом керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі позивача: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Світоч",-
Учасники провадження:
прокурор - Романова Л.М.
ВСТАНОВИВ:
У березні 2025 року керівник Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації.
Вказана інформація підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, де також зазначається про право власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_1 .
Таким чином, право власності на вищевказану земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у ОСОБА_1 виникло з моменту державної реєстрації цього права, а саме з 30.07.2002.
Згідно інформації Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, ОСОБА_1 паспортом громадянина України, тимчасовим посвідченням громадянина України, посвідкою на тимчасове/ постійне проживання в Україні не документувався.
Належність ОСОБА_1 до громадянства російської федерації підтверджується інформацією, наявною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та копіями доданих до нього документів, де зазначено: паспорт російської федерації ОСОБА_1 серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 19.04.2003 ВВС району «Богородське» м. Москва, код підрозділу 772-025, країна громадянства: російська федерація, реєстраційний номер картки платника подадків НОМЕР_2 .
Таким чином, всупереч положенням ч. 4 ст. 81 ЗК України відповідач не відчужив дану земельну ділянку протягом року з набуття права власності на неї та продовжує нею володіти по цей час.
За вказаних обставин, окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 ЗК України, у зв`язку з перебуванням у приватній власності ОСОБА_1 вищезазначеної земельної ділянки.
Відповідно до положень Земельного кодексу України (далі - ЗК України), чинного на час набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку та на теперішній час, передбачено заборону на володіння землями сільськогосподарського призначення особами, які не є громадянами України.
Згідно із ч. 3 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Відповідно до частини п`ятої статті 22 ЗК України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.
Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Згідно ч. 1 ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.
Таким чином, всупереч положенням ч. 4 ст. 81 ЗК України відповідач не відчужив дану земельну ділянку протягом року з набуття права власності на неї та продовжує нею володіти по цей час.
За вказаних обставин, окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 ЗК України, у зв`язку з перебуванням у приватній власності ОСОБА_1 вищезазначеної земельної ділянки.
У судовому засіданні прокурор Романова Л.М. позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов із викладених у позовні заяві підстав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву не подав.
Так, згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та згідно положення ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити із наступних підстав.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи доказами, суд приходить до слідуючого висновку.
Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом, від 30 липня 2002 року №1497, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син ОСОБА_1 , на якого видане вказане свідоцтво, що складається з земельної частки (паю) (а.с. 120)
Згідно інформації Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, ОСОБА_1 паспортом громадянина України, тимчасовим посвідченням громадянина України, посвідкою на тимчасове/ постійне проживання в Україні не документувався. (а.с.54)
Належність ОСОБА_1 до громадянства російської федерації підтверджується інформацією, наявною у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та копіями доданих до нього документів, де зазначено паспорт російської федерації ОСОБА_1 серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 19.04.2003 ВВС району «Богородське» м. Москва, код підрозділу 772-025, країна громадянства: російська федерація, реєстраційний номер картки платника подадків НОМЕР_2 (а.с. 17).
Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати право власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.
Частиною четвертою статті 81 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель.
Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.
Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом.
Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.
Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського виробництва не відчужила її, тому наявні підстави для їх конфіскації у власність держави.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, як позов керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, задоволено у повному обсязі, тому в силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00 грн. судового збору за подачу позовної заяви.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 3, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 346, 356 ЦК України, ст.22, 80, 81 ЗК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного тексту судового рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Олександр ОЛЕКСІЄНКО