Справа №: 686/46/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

при секретарі судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1265-1859 від 01.09.2023 року в розмірі 20000 грн. 00 коп., з яких 4000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 16000 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що 01.09.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua) був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1265-1859, який разом з Правилами надання споживчих кредитів, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до методики НБУ складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримав від позивача кредит у розмірі 4000 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період -14 днів, комісія за видачу кредиту -15 % від суми кредиту, знижена процентна ставка 2,50 % в день, стандартна процентна ставка 3,00 % в день. Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, комісії, а тому станом на 04 грудня 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 39720 грн. 00 коп., з яких: 4000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 35720 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Вказує, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» прийняло рішення про застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та списало частину нарахованих процентів на суму 19720 грн. 00 коп. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в сумі 20000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн. 20 коп.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, в разі неявки в судове засідання відповідачки ухвалити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову визнав частково. Вказує, що на його рахунок надійшли кошти в сумі 4000 грн. Зазначає, що з умовами договору він не був ознайомлений. Договір не містить його електронного підпису. Зазначає, що договір не відповідає вимогам Закону України Про споживче кредитування, зокрема, ст. ст. 2, 21 щодо розміру відсотків, нарахування пені та штрафу.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в електронній формі було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1265-1859 продукту СreditКasa на суму кредиту 4000 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період - 14 днів, комісія за видачу кредиту -15 % від суми кредиту, знижена процентна ставка 2,50 % в день, стандартна процентна ставка 3,00 % в день (а.с. 16-27).

Відповідач підписав електронний договір № 1265-1859, Правила відкриття кредитної лнії (надання споживчих кредитів) продукту СreditКasa, паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3025, а ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 01.09.2025 року перерахувало суму кредиту в розмірі 4000 грн. на вказану відповідачем платіжну картку № НОМЕР_1 за допомогою системи LiqPay (а.с. 16-33, 34-46, 47).

ОСОБА_1 в порушення умов договору кредитні кошти не повернув.

Згідно розрахунку позивача станом на 04.12.2024 року загальна заборгованість за кредитом становить 39720 грн. 00 коп., з яких: 4000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 35720 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 48-54).

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обсспоживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч.13 ст.11 цього Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України.

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Оскільки між сторонами укладено кредитний договір, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому наявна заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вказувало, що товариство прийняло рішення про застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та списало частину нарахованих процентів на суму 19720 грн. 00 коп. Тому, просило стягнути з відповідача на свою користь 20000 грн. 00 коп., з яких 4000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 16000 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Надані позивачем письмові докази свідчать, що 01.09.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1265-1859 продукту СreditКasa, за умовами якого відповідачу надано 4000 грн. кредиту, який перераховано на платіжну картку № НОМЕР_1 , вказану відповідачем, зі сплатою відсотків, строк кредитування 300 днів (до 26 червня 2024 року), знижена процентна ставка -2,50 % в день, стандартна процентна ставка 3,00 % в день.

Договір про відкриття кредитної лінії № 1265-1859 продукту СreditКasa, Правила відкриття кредитної лнії (надання споживчих кредитів) продукту СreditКasa, паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) підписано ОСОБА_1 електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «А3025» відповідно до ч.ч.6, 8 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

За змістом ч.13 ст.11 цього Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України.

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

З розрахунку заборгованості за договором кредиту № 1265-1859 від 01.09.2024 року вбачається, що відповідач не вносив кошти на погашення заборгованості по кредиту та по відсотках (а.с. 48-54).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 4000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, що не заперечується відповідачем.

Перевіряючи доводи позивача та заперечення відповідача щодо нарахованої суми відсотків за користування кредитом, в межах заявленого позивачем періоду стягнення, суд виходить з наступного.

22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023 року) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

При цьому, згідно п.17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулюють питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти 01.09.2023 року.

Враховуючи викладене, згідно з вимогами кредитного договору та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» відповідачу підлягають нарахуванню відсотки за користування кредитом за період з 01.09.2023 року (дата отримання коштів на умовах договору) по 26.06.2024 року (закінчення строку дії договору, який укладено на 300 днів) в розмірі 27360 грн., що складається з: 23400 грн. - відсотків за період з 01.09.2023 року по 21.04.2024 року (234 дні), які нараховані за ставкою 2,5 % в день ( 4000 грн х2,5% х234 дні); 3960 грн. за період з 22.04.2024 року по 26.06.2024 року (66 днів), які нараховані за ставкою 1,5 % в день (40000х1,5% х 66 днів).

Суд враховує, що позивач просить про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом в розмірі 16000 грн., що є меншим ніж розмір відсотків, що підлягають нарахуванню згідно з умовами договору та Закону України «Про споживче кредитування», тому заявлені вимоги про стягнення відсотків у розмірі 16000 грн. узгоджуються із зазначеними вище положеннями договору та закону.

З урахуванням принципу диспозитивності, визначеного у ч.1 ст.13 ЦПК України, а також того, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору кредиту № 1265-1859 від 01.09.2024 року, допустив прострочення з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 20000 грн. 00 коп., з яких 4000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 16000 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Оскільки позов задоволено у повному обсязі, відповідно до положень ст.141 ЦПК України у з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 141, 235, 247, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1265-1859 від 01.09.2023 року в розмірі 20000 грн. 00 коп., з яких 4000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 16000 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони: позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , місце знаходження:бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133; відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення складено 20.05.2025 року.

Суддя: