Справа №534/747/22
Провадження №2/534/647/22
ГОРІШНЬОПЛАВНІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 рокум. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Дегтяр Є.І.,прокурора Хомлюк О.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом Заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 , треті особи: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень та визнання недійсними державних актів,

встановив:

Кременчуцька окружна прокуратура звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому прохають визнання незаконними та скасувати рішення Дмитрівської сільської ради м. Комсомольська від 26.08.2010 та визнати недійсним договір купівлі- продажу земельної ділянки за кадастровим номером :09:009:0500, НОІ №311366,311367 укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :09:009:0500. Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,2500 га з кадастровим номером :09:009:0500.

Ухвалою суду провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 19.05.2025 р. представник третьої особи ОСОБА_3 Мілінський І.М. просив залишити позов прокурора без руху, хоча провадження вже і відкрите, посилаючись на те, що були внесені зміни до ст.ст. 388, 390 ЦК України, щодо добросовісного набувача, а саме в частині обов`язковості внесення коштів на депозитний рахунок, та посилався, що ці норми мають зворотню силу.

Прокурор заперечувала проти задоволення такого клопотання посилаючись на його необґрунтованість .

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Голосний В.О. підтримали клопотання представника третьої особи і просили його задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши учасників процесу. дійшов такого висновку.

Законом № 4292-IX від 12.03.2025 статтю 390 ЦК України доповнено частиною п`ятою згідно із якою "Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Крім цього цим же Законом було викладено і статтю 388 ЦК України в новій редакції, зокрема, ч. 3 визначено, що " 3. Держава, територіальна громада, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, також не може витребувати майно від добросовісного набувача на свою користь, якщо: 1) з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності першого набувача на нерухоме майно, передане такому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність, незалежно від виду такого майна, минуло більше десяти років; 2) з дати передачі першому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність нерухомого майна, щодо якого на момент такої передачі законодавством не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності, минуло більше десяти років.

Дія положень цієї частини не поширюється на випадки, якщо майно на момент вибуття з володіння держави або територіальної громади належало: а) до об`єктів критичної інфраструктури; б) до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави; в) до об`єктів та земель оборони; г) до об`єктів або територій природно-заповідного фонду, за умови наявності підтвердних документів про статус таких об`єктів (територій) на момент вибуття з володіння; ґ) до гідротехнічних споруд, за умови наявності підтвердних документів про статус таких об`єктів на момент вибуття з володіння; д) до пам`яток культурної спадщини, які не підлягали приватизації.

Вищевказаним Законом також були внесені зміни і до ст. 177 ЦПК України, частина 4 якої на даний час визначає, що "До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви."

Проте, згідно з частинами 3, 4 статті 3 ЦПК України "Законодавство про цивільне судочинство" провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі".

За таких обставин, суд не вбачає підстав для вчинення такої процесуальної дії, як залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України, оскільки на час звернення до суду з позовом не вимагалось надання документів на підтвердження внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів.

А відтак в задоволенні клопотання представника третьої особи - адвоката Мілінського І.М. слід відмовити.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 3, 177, 187, 258-259 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 Мілінського І.М. про залишення позовної заяви без руху відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О.Куц