ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4514/25 Справа № 199/7335/24 Суддя у 1-й інстанції - Дребот І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськавід 20 січня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 20.11.2022 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаціної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний договір № 6119712 про надання споживчого кредиту (далі кредитний договір). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна". Згідно умов кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 20000,00 грн, строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту (15.11.2023). ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 20 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 1,393% в день.

07.12.2022 року відповідач здійснив платіж на рахунок кредитора в розмірі 5100,00 грн. з яких 85,20 грн. оплата процентів, 5014,80 грн. оплата тіла кредиту. 08.12.2022 року відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 193,00 грн.

Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (08.03.2023 - 06.05.2023) в межах строку договору.

27.11.2023 року між TOB «Авентус Україна», як клієнтом, та TOB «ФК «Фінтраст Україна", як фактором, було укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором TOB «Авентус Україна" повідомило відповідачку шляхом направлення на електронну пошту, яка була зазначена при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

Відповідачкою заборгованість по кредитному договору перед позивачем не сплачена.

Позивачу Національним банком України було видано ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі і надання послуг факторингу. В зв`язку з чим, позивач має право на укладення договору факторингу та є новим кредитором відповідача за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу, позивач (фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження TOB «Авентус Україна" (клієнта) (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п.1.2.договору факторингу перехід від клієнта (TOB«Авентус Україна")до фактора(позивача)вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора (позивача) права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

До ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" відповідно до Договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 року перейшло право вимоги до Відповідача за кредитним договором. Заборгованість за кредитним договором Відповідача склала: сума кредиту 19914,80 грн; сума процентів за користування кредитом 33651,41 грн, всього - 53566,51 грн.

Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена та становить 77344,21 грн., з яких: 19914,80 грн. - тіло кредиту; 33651,41 грн - нараховані проценти; 23778,00 грн - нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів.

Оскільки відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість за кредитним договором, тому позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськавід 20 січня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (адреса: вулиця Загородня, 15, оф. 118/2 , м Київ, 03150, ) заборгованість за кредитним договором № 6119712 від 20.11.2022 року в розмірі 77344,21 грн, з яких: 19914,80 грн - сума кредиту; 57429,41 грн - сума процентів за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (адреса: вулиця Загородня, 15, оф. 118/2 , м Київ, 03150, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

24.02.2025 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськавід 20 січня 2025 року.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що надана копія Договору не містить ії підпису. Крім того, суду не надано докази перерахування кредитних коштів на ії рахунок.

Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредита та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

23.04.2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" надійшли письмові пояснення, в яких просять суд, залишити рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськавід 20 січня 2025 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 77344, 21 гривень, що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

20.11.2022 року між Товариством "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 6119712, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 20 000,00 грн строком на 360 днів. Кошти кредиту надавались Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Кредит надавався зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % в день. На підтвердження укладання Договору про надання споживчого кредиту позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора "М453032", який був власноруч введений Відповідачем для електронного підпису.

07.12.2022 року відповідач здійснив платіж на рахунок кредитора в розмірі 5100,00 грн. з яких 85,20 грн. оплата процентів, 5014,80 грн. оплата тіла кредиту. 08.12.2022 року відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 193,00 грн.

Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (08.03.2023 - 06.05.2023) в межах строку договору.

27.11.2023 року між TOB «Авентус Україна», як клієнтом, та TOB «ФК «Фінтраст Україна", як фактором, було укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором TOB «Авентус Україна" повідомило відповідачку шляхом направлення на електронну пошту, яка була зазначена при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

Відповідачкою заборгованість по кредитному договору перед позивачем не сплачена.

Позивачу Національним банком України було видано ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі і надання послуг факторингу. В зв`язку з чим, позивач має право на укладення договору факторингу та є новим кредитором відповідача за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу, позивач (фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження TOB «Авентус Україна" (клієнта) (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п.1.2.договору факторингу перехід від клієнта (TOB«Авентус Україна")до фактора(позивача)вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора (позивача) права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

До ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" відповідно до Договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 року перейшло право вимоги до Відповідача за кредитним договором. Заборгованість за кредитним договором Відповідача склала: сума кредиту 19914,80 грн; сума процентів за користування кредитом 33651,41 грн, всього - 53566,51 грн.

Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена та становить 77344,21 грн., з яких: 19914,80 грн. - тіло кредиту; 33651,41 грн - нараховані проценти; 23778,00 грн - нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів.

Враховуючи що відповідачка ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку не погасила, кредитний договір залишається невиконаним, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем правильно нарахована сума заборгованості за даним кредитним договором в силу умов кредитного договору та відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а отже позов підлягає до задоволенню повністю.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк

або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку

з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет- магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року справа № справа № 524/5556/19 (провадження № № 61-16243 св 20).

Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи апеляційної скарги спростовуються доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи:

- а.с. 24-34 копія Договору № 6119712 про надання споживчого кредиту, підписаний відповідачкою електронним цифровим підписом.

- а.с. 35 таблиця вартості кредиту та банківські реквізити відповідачки, підписані відповідачкою електронним цифровим підписом.

- а.с. 37-40 паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачкою електронним цифровим підписом.

- а.с. 44-63 розрахунок заборгованості за кредитом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з усталеною практикоюЄвропейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськавід 20 січня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: