РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

присяжних: Задорожного О.Г.

Коваленко С.Ю.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 безвісно відсутньою.

Свої вимоги мотивує тим, що між ним та ОСОБА_2 06 липня 2013 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На початку повномасштабної військової агресії рф проти України в лютому 2022 року ОСОБА_2 разом з донькою та своєю матір`ю ОСОБА_4 поїхали з території України спочатку до Угорщини, а приблизно в середині березня 2022 року поїхали в Норвегію, де отримали тимчасовий статус колективного захисту на приватному тимчасовому поселенні.

Вперше вони приїхали в Україну у жовтні 2022 року, проте через перші масштабні ракетні обстріли м. Києва, вони знову покинули Україну.

Свій наступний візит в м. Київ дружина з донькою та тещею здійснили в липні 2023 року на декілька тижнів.

На початку серпня 2023 року через кілька днів після їх повернення з України до Норвегії, теща зателефонувала йому та повідомила про те, що ОСОБА_2 вийшла з дому та не повернулась. Мобільний телефон, яким вона користувалась, остання залишила, коли зникла безвісті. Будь-який зв`язок з дружиною втрачено. Вона ні разу не телефонувала ні йому, ні тещі, не писала листів, не повідомила іншим способом про місце свого перебування.

Він з тещею прийняв рішення про те, що вона з його донькою залишаються в Норвегії через небезпеку перебування в Україні. Крім того, донька пішла до школи в Норвегії, теща має змогу доглядати за дитиною.

З метою встановлення місцезнаходження дружини він направляв звернення до посольства України в Королівстві Норвегія та до посольства Королівства Норвегії в Україні. У відповідях посольств зазначено, що ОСОБА_2 на обліку у них не перебуває та йому рекомендовано звернутися до норвезької поліції.

Норвезька поліція проінформувала про те, що перевіривши їх системи, вони не мають жодної інформації про його дружину.

Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутньою необхідно для самостійного виховання та утримання дитини, яка знаходиться закордоном.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року справу передано за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Заявник у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування.

Судом встановлено, що заявник є чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

У ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_3 .

З заяви вбачається, що На початку повномасштабної військової агресії рф проти України в лютому 2022 року ОСОБА_2 разом з донькою та своєю матір`ю ОСОБА_4 поїхали з території України спочатку до Угорщини, а приблизно в середині березня 2022 року поїхали в Норвегію, де отримали тимчасовий статус колективного захисту на приватному тимчасовому поселенні. Вперше вони приїхали в Україну у жовтні 2022 року, проте через перші масштабні ракетні обстріли м. Києва, вони знову покинули Україну. Свій наступний візит в м. Київ дружина з донькою та тещею здійснили в липні 2023 року на декілька тижнів. На початку серпня 2023 року через кілька днів після їх повернення з України до Норвегії, теща зателефонувала йому та повідомила про те, що ОСОБА_2 вийшла з дому та не повернулась. Мобільний телефон, яким вона користувалась, остання залишила, коли зникла безвісті. Будь-який зв`язок з дружиною втрачено. Вона ні разу не телефонувала ні йому, ні тещі, не писала листів, не повідомила іншим способом про місце свого перебування.

Заявник на підтвердження зазначених обставин посилається на письмові докази.

З метою встановлення місцезнаходження дружини заявник направляв звернення до посольства України в Королівстві Норвегія та до посольства Королівства Норвегії в Україні. У відповідях посольств зазначено, що ОСОБА_2 на обліку у них не перебуває та йому рекомендовано звернутися до норвезької поліції.

Крім того, заявник направляв запити до Департаменту консульської служби, Служби розшуку Норвезького Червоного Хреста.

Департамент консульської служби відповів листом про залишення запиту без відповіді, оскільки така відповідь заявнику була надана посольством.

Служба розшуку Норвезького Червоного Хреста повідомила про те, що вони займаються пошуковими справами лише тих, хто постраждав від міжнародних збройних конфліктів, та не може заміняти роботу органів державної влади.

Норвезька поліція проінформувала заявника про те, що перевіривши їх системи, вони не мають жодної інформації про його дружину.

З відповіді Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві від 17 червня 2024 року вбачається, що у серпні 2023 року ОСОБА_2 перетнула кордон України та по теперішній час на території України не перебуває. З метою розшуку ОСОБА_2 рекомендовано звернутись до компетентних органів країни, де на даний час остання перебуває.

У матеріалах справи міститься довідка ОСББ «Воробйова 13Е» від 12 серпня 2024 року, з якої встановлено, що ОСОБА_2 дійсно не проживає з 04 серпня 2023 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 12 серпня 2024 року.

З нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що вони стверджують, що ОСОБА_2 фактично не проживає в квартирі АДРЕСА_2 , починаючи з 04 серпня 2023 року та по теперішній час. Зазначене підтверджується актом про не проживання особи від 14 серпня 2024 року та довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 14 серпня 2024 року.

Судом витребовувалась інформація від Державної прикордонної служби України про те, чи перетинала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, кордон за період з 01 вересня 2023 року до 03 лютого 2025 року.

З відповіді Державної прикордонної служби України від 03 березня 2025 року вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 01 вересня 2023 року до 03 лютого 2025 року ОСОБА_2 в базі даних не виявлено.

Згідно з відповіддю на запит суду ОСББ «Воробйова 13-Е» від 14 березня 2025 року ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з будь-якими заявами особисто або через уповноваженого представника до ОСББ «Воробйова 13-Е» не зверталась.

З відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 07 квітня 2025 року вбачається, що ОСОБА_2 з будь-якими заявами до житлово-експлуатаційної дільниці № 901 не зверталась.

З відповіді Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві від 11 квітня 2025 року вбачається, що під час моніторингу інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» встановлено, що 14 жовтня 2022 року о 19 годині 10 хвилин на спецлінію «102» на дійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_3 в небі заявник бачить як щось моргає зеленим та червоним кольором, можливо дрон. Інших заяв та звернень від ОСОБА_2 до та Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві не надходило.

Вбачається, що місце можливого проживання ОСОБА_2 нікому не відомо.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку за можливе визнати ОСОБА_2 безвісно відсутньою, оскільки вона відсутня в місці свого останнього проживання більше одного року і до цього часу відомості про місце її фактичного перебування не отримані, що дає суду підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 43 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-84, 259, 263-265, 268, 293, 305-309 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати безвісно відсутньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Початком безвісної відсутності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати вступ рішення в законну силу.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 26 травня 2025 року.

Суддя:

Присяжні: