ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/284/25 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Радченко С.В.,

секректар: Олійник К.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Херсонський міський суд,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2025 року, постановлену у складі судді Олійник В.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського міського суду про повернення заяв від 13 листопада 2024 року, взяття їх до свого провадження, повернення чинності рішення від 18 жовтня 1999 року у справі №2-3139/99 та рішення від 29 червня 2005 року,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонського міського суду Херсонської області, предметом якого визначив: "повернутися до його заяв від 13 листопада 2024 № 93969, прийняти їх до свого провадження та повернути чинність рішенням суду від 18 жовтня 1999 року у справі № 2-3139/99 та від 29 червня 2005року, які не були враховані судом при ухваленні 17 лютого 2011 року рішення у справі № 2-240/11".

Ухвалою від 07 лютого 2025 року Херсонський апеляційний суд підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Херсонського міського суду про зобов`язання вчинити певні дії визначив Нововоронцовському районному суду Херсонської області.

Ухвалою від 26 лютого 2025 року Нововоронцовський районний суд Херсонської області відмовив у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Судове рішення мотивовано тим, що заява ОСОБА_1 не може бути предметом спору та розглядатися судом першої інстанції. Суд зазначив, що незгода із ухваленим судовим рішенням є обставиною для оскарження такого рішення в апеляційному порядку відповідно до розділу 5 "Перегляд судових рішень" ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить переглянути справу в апеляційному порядку та вирішити по суті порушене ним перед судом питання, зважаючи на висновки суду першої інстанції про те, що його заява не може бути предметом спору та розглядатися судом першої інстанції, а може бути розглянута лише апеляційним судом.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що при розгляді справи №2-240/11, ухвалюючи 17 лютого 2011 року рішення по суті спору, суд першої інстанції проігнорував рішення суду від 18 жовтня 1999 року, ухвалене у справі № 2-3139/99 та рішення суду від 29 червня 2005 року, ухвалене у справі № 2-5326/05, про розподіл земельної ділянки та домоволодіння, які знаходилися по АДРЕСА_1 . Вважає, що наведена обставина мала суттєве значення для вказаної справи, оскільки станом на лютий 2011 року він не був власником спірного нерухомого майна, адреса якого змінилася і якого не існувало у зв`язку із знесенням, та не міг бути відповідачем у спірних правовідносинах.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судове засідання апеляційної інстанції представник відповідача Херсонського міського суду Херсонської області не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав, з підстав у ній викладених, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Предметом позову у цій справі є оскарження процесуальних дій та рішень суду в іншій цивільній справі, які позивач вважає незаконними та такими, що порушують його права як власника нерухомого майна, які підлягають відновленню у обраний ним спосіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України, яким керувався суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду, висновки якої щодо застосування відповідних норм права на підставі частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, зокрема у постанові від 18 грудня 2019 року, справа №688/2479/16-ц, звернула увагу на те, що закони України не передбачають можливість розгляду у суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду, вчинених під час розгляду ним справи, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи

За змістом частин першої та третьої статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу; втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можна оскаржити до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди під час розгляду конкретної справи, можна усунути лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді). (див., наприклад, висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц (пункти 62-65), від 13 березня 2019 року у справі № 462/32/17, від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (пункт 24-26)).

Засоби для виправлення суддівських помилок мають бути передбачені відповідною системою апеляційного оскарження. Виправлення будь-яких інших помилок в адмініструванні правосуддя є виключною відповідальністю держави пункт 21 Великої хартії суддів (Основоположних принципів), затвердженої Консультативною радою європейських суддів 17 листопада 2010 року), (пункти 19-22 постанови).

Враховуючи, що ОСОБА_1 просить суд вирішити його звернення щодо, на його думку, допущених судом процесуальних порушень під час розгляду іншої цивільної справи, а саме: справи № 2-240/11, які можна усунути лише в межах справи №2-240/11 шляхом оскарження ухваленого в ній судового рішення в апеляційному та касаційному порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонського міського суду Херсонської області про вчинення певних процесуальних дій не підлягає розгляду судом та вважає, що суд дійшов правильного висновку про наявність передбачених пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах процесуального права та як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, доводи апеляційної скарги про те, що за викладеними у оскарженій позивачем ухвалі висновками суду першої інстанції порушене ним у позовній заяві питання підлягає розгляду в апеляційному порядку, є юридично неспроможними, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні змісту судового рішення, в той час наведений висновок суду стосується перегляду в апеляційному чи касаційному порядку саме рішення суду, ухваленого судом 17 лютого 2011 року у справі №2-240/11, незгоду із яким ОСОБА_1 висловлює як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що судове рішення ухвалено судом з додержанням норм процесуального права, тому підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, як про це просить скаржник, відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2025 року-без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текс постанови суду складено 03 червня 2025 року.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді: О.В. Кутурланова

С.В. Радченко