справа № 619/2718/25
провадження № 2-н/619/615/25
УХВАЛА

іменем України

15 травня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С. розглянув заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась з заявою до Дергачівського районного суду Харківської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підтвердження факту проживання дочок із заявницею до матеріалів справи додані наступні документи: копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області від 23.09.2010 та дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серїі НОМЕР_2 , видане Дергачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 23.08.2016; Акт депутата Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області про обстеження житлово-побутових умов (про фактичне місце проживання) від 13.05.2025, складений про те, що у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживають без реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких вона спмостійно без будь-якої участі та допомоги батька ОСОБА_2 виковує та забезпечує. При цьому вказано, що цей житловий будинок належить ОСОБА_5 матері ОСОБА_1 .

Проте у матеріалах справи відсутні докази про зареєстроване місце проживання заявниці та двох неповнолітніх дочок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.

З відповіді отриманої судом, віповідно до вимог ч. 7 ст. 165 ЦПК України з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .

Боржник ОСОБА_2 також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Тобто місце реєстрації неповнолітніх дочок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , станом на 14.05.2025 співпадає із зареєстрованим місцем проживання батька дітей боржником ОСОБА_2 .

За змістом розділу ІІ ЦПК України наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Суддя зазаначає, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України, розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, чинне законодавство наділяє правом на стягнення аліментів того з батьків, з ким проживає дитина.

Таким чином, місце проживання дитини є істотною умовою для розгляду заяви про видачу судового наказу, тобто може вплинути на висновок суду про права та обов`язки заявника і боржника.

Заявниця вказує, що вона та діти проживають разом за іншою адресою, проте діти зареєстровані разом з батьком.

Розгляд заяви про видачу судового наказу у порядку наказного провадження не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність безспірності заявлених вимог.

У наказному провадженні боржник позбавлений можливості заперечувати проти вимог стягувача, а закон не зобов`язує суд повідомляти боржника про розгляд такої справи.

Також, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 181, ч. 5 ст. 183 СК України, суд дійшов висновку, що заявницею до заяви про видачу судового наказу не додано безспірних доказів того, що в неї виникло право грошової вимоги до боржника щодо стягнення аліментів, оскільки нею належним чином не доведено безспірність права на стягнення аліментів.

Доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи у порядку позовного провадження.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Таким чином, встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей порушені вимоги ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин у видачі судового наказу слід відмовити.

Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Також заявниця має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.181, 183 Сімейного кодексу України, суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей.

Роз`яснити заявниці, що у відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для її повторного звернення з такою самою заявою у порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявниці право на звернення до суду з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня складення цієї ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. С. Овсянніков