Справа № 674/768/25
Провадження № 2-з/674/16/25
УХВАЛА

іменем України

21 травня 2025 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Барателі Д.Т., за участю секретаря судового засідання Бойчук С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, заявуТовариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

20.05.2025 до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшла заява ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ", в інтересах якого діє представник - директор Кириченко О.М., про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.04.2025 у справі № 674/519/18 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" заборгованість за Кредитним договором № 16/01/2008/840-К/495 від 16.01.2008 в сумі 35071,80 дол. США по тілу кредиту і нарахованих відсотках та 64777,77 пені за прострочення сплати кредиту, окрім того стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" судові витрати в розмірі 7479,02 грн з кожного.

На час розгляду вказаної справи у власності відповідачки ОСОБА_1 перебувала земельна ділянка з кадастровим номером :04:005:0189, площею 1,3488 га, однак 19.05.2025 заявнику стало відомо, що 26.03.2025 ОСОБА_1 відчужила дану земельну ділянку Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЕЛЬНИЙ КРАЙ 2" на підставі договору купівлі-продажу № 756, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Завалієвим А.А.

Представник заявника одночасно вказує на те, що відповідачці ОСОБА_1 та її представнику - адвокату Воєвідку М.Я. було достеменно відомо про наявність невиконаних кредитних зобов`язань та розгляд справи про стягнення кредитної заборгованості, а тому вважають, що відповідачкою було вчинено дії направлені на шкоду кредитору з метою уникнення від виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості (на теперішній час підтвердженої рішенням суду) шляхом відчуження належного їй майна.

Враховуючи викладене, ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" має намір звернутися до суду з позовом про визнання зазначеного вище договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Вважають, що до моменту розгляду справи ТОВ "ЗЕМЕЛЬНИЙ КРАЙ 2" може відчужити вищевказану земельну ділянку на користь третіх осіб в разі задоволення позовних вимог, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він збирається звернутися до суду. А тому у поданій заяві представник заявника просить забезпечити позов шляхом накладення арешт на земельну ділянку, кадастровий номер: :04:005:0189 площею 1,3488 га, право власності на яку зареєстроване за ТОВ "ЗЕМЕЛЬНИЙ КРАЙ 2" (), а також шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, органам державної реєстрації прав та будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки.

Про розгляд заяви заяви учасники не повідомлялись на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Фіксування судового процесу не здійснювалось в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступник підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (постанова Верховного Суду постанові від 17.10.2018 у справі №183/5864/17-ц).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника) (постанова КЦС Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 639/3980/16-ц).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язане вирішення заяви про забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22.06.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" зазначив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам".

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд виходить із наявності спірних обставин, з якими пов`язується застосування відповідних заходів забезпечення позову та зв`язку між конкретними заходами забезпечення позову і предметом позову.

Так, у заяві про забезпечення позову ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" посилається на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.04.2025 у справі № 674/519/18, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" заборгованість за Кредитним договором та судові витрати з кожного з відповідачів.

Саме у контексті цього рішення суду заявник, вказуючи на наявність у ОСОБА_1 кредитних зобов`язань перед ним, вважає укладений останньою договір купівлі-продажу, на підставі якого нею було відчужено ТОВ "ЗЕМЕЛЬНИЙ КРАЙ 2" земельну ділянку, протиправним, укладеним з метою ухилення від виконання зобов`язань щодо погашення боргу, в зв`язку з чим має намір звернутися до суду з позовом про визнання такого договору купівлі-продажу недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Однак судом встановлено, що на час подання заявником до суду заяви про забезпечення позову, а також на час розгляду такої заяви, рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.04.2025 у справі № 674/519/18 за позовом ТОВ "Брайт Інвестмент" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, на яке ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" посилається у своїй заяві, не набрало законної сили.

З огляду на це, суд доходить висновку, що звернення до суду, зокрема, із заявою про забезпечення позову наразі є передчасним.

Крім того, ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" у своїй заяві просить вжити такий вид забезпечення позову як накладення арешту на відчужену ОСОБА_1 земельну ділянку, право власності на яку на даний час зареєстроване за ТОВ "ЗЕМЕЛЬНИЙ КРАЙ 2".

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У постанові Верховного суду від 24.02.2021 у справі № 755/5333/20 зроблено висновок, що при задоволенні заяви позивача про накладення арешту на нерухоме майно та заборони його відчуження суди не звернули уваги, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що не належить відповідачеві. Тому є помилковим накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у справі.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 21.04.2021 у справі № 372/333/20 та від 21.04.2022 у справі № 755/5300/21.

Крім того, у постанові від 18.01.2023 в справі № 755/9322/20 Верховний суд зазначив, що забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, а застосований судом вид вжитих заходів не може вирішувати питання про права інших, окрім відповідача, осіб.

Із системного аналізу усталеної судової практики з приводу врегулювання подібних правовідносин вбачається, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно можливо здійснити виключно щодо майна, яке належить відповідачеві.

Із матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник вказує відповідачем у справі лише ОСОБА_1 , в той час як фактичного власника спірної земельної ділянки ТОВ "ЗЕМЕЛЬНИЙ КРАЙ 2" зазначає третьою особою, а тому накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у справі, є безпідставним.

Крім того, відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" про забезпечення позову, суд враховує, що у поданій заяві представником заявника не доведено, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не надано доказів реального наміру ТОВ "ЗЕМЕЛЬНИЙ КРАЙ 2" відчужити спірну земельну ділянку та бажання навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

До вступу у законну силу рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.04.2025 у справі № 674/519/18 за позовом ТОВ "Брайт Інвестмент" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у суду немає достатніх правових підстав вважати наявність стверджуваної заборгованості доведеною, а відповідно на цій підставі оцінювати імовірну пропорційність втручання у право власності ТОВ "ЗЕМЕЛЬНИЙ КРАЙ 2".

За таких обставин, враховуючи викладене та те, що заявником не наведено достатніх і вагомих підстав для вжиття таких суворих заходів забезпечення позову, зокрема у вигляді накладення арешту на земельну ділянку, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову на даний момент є передчасною та не необґрунтованою, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника права звернутися в подальшому з такою заявою до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 149-153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.Т. Барателі