№ провадження 2/495/584/2025
УХВАЛА

Про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження

"19" травня 2025 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, у складі:

головуючої одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Дарій О.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

справа № 495/10237/21

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський Одеської області клопотання представника відповідача про закриття провадження в частині позовних вимог по справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в особі законного представника ОСОБА_1 , ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення із зняттям з місця реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа № 495/10237/21 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в особі законного представника ОСОБА_1 , ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення із зняттям з місця реєстрації.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог, яке обґрунтовано тим, що 13.12.2011 Білгород-Дністровський міськрайонний суд по справі № 2-4254/11 ухвалив заочне рішення про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_9 на користь Позивача заборгованість за кредитним договором № 014/79790/74/80668 від 29 серпня 2007 року на загальну суму у розмірі 45359, 59 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 360359, 27 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Крім цього, 28.09.2020 Білгород-Дністровський міськрайонний суд по справі № 495/2940/20 ухвалив рішення про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Враховуючи наведене, представник відповідача посилається на те, що є такі, що набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому Позивач штучно доповнив позов новою позовною вимогою та звернувся до суду з вказаними заявами та клопотаннями.

Порівнюючи теперішню позовну вимогу в справі № 495/10237/21 та вимогу, на підставі яких було ухвалено судове рішення від 13.12.2011 року в справі № 495/2940/20, що набрало законної сили, представник відповідача вважає за можливе стверджувати, що вони є тотожними, як і підстави звернення до суду, а порушене право Позивача вже було предметом судового розгляду, за наслідками якого ухвалене відповідне судове рішення, що набрало законної сили.

У судовому засіданні відповідач вищенаведене клопотання підтримав, просив його задовольнити, оскільки існують обставини, визначені п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України щодо закриття провадження у справі в частині позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник позивача та інші відповідачі до суду не з`явились. Від представника позивача надійшла заява щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні.

Заслухавши позицію відповідача, дослідивши клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог, матеріали цивільної справи, суд вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема є верховенство права та обов`язковість судового рішення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Brumarescu v. Romania» (Брумареску проти Румунії) констатовано існування усталеної практики щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», заява №24465/04, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

На усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, спрямоване положення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, відповідно до якого суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 січня 2024 року по справі № 947/31700/20 зазначається, що для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що позов, з приводу якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним з позовом, який розглядається.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі№ 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 вказано, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19, від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20, від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21.

Із пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» випливає, що у правозастосовній практиці предметом позову є те, що конкретно вимагає позивач.

З матеріалів справи встановлено, що 13.12.2011 Білгород-Дністровський міськрайонний суд по справі № 2-4254/11 ухвалив заочне рішення про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_9 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/79790/74/80668 від 29 серпня 2007 року на загальну суму у розмірі 45359, 59 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 360359, 27 грн.

Також 28.09.2020 Білгород-Дністровський міськрайонний суд по справі № 495/2940/20, розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження по справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, постановив ухвалу про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Вказана ухвала набрала законної сили 15.10.2020.

Таким чином, у межах спірних правовідносин, наявна ухвала суду про закриття провадження у справі, яка постановлена з приводу спору про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак, відсутня тотожність сторін спору, оскільки у справі № 495/10237/21 сторонами є: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в особі законного представника ОСОБА_1 , ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_5 .

У той час як у справі № 495/2940/20 сторонами були: АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, з огляду відсутність однієї з трьох складових, необхідних для закриття провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - тотожності сторін, з урахуванням вимог процесуального законодавства, правових позицій Верховного Суду, суд не вбачає підстав для закриття провадження в частині позовних вимог у справі № 495/10237/21 за позовом Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 189, 197, 198, 200, 255, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження в частині позовних вимог по справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в особі законного представника ОСОБА_1 , ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення із зняттям з місця реєстрації відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений та проголошений 19 травня 2025 року.

Суддя: