Справа № 146/26/25
Провадження № 22-ц/801/1379/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 рокуСправа № 146/26/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

за участю секретаря судового засідання Пантелеймонової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №146/26/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Цокало Тетяни Михайлівни на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року, яке ухвалив суддя Пилипчук О.В. в Томашпільському районному суді Вінницької області, повний текст складено 21 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в:

В січні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 08 лютого 2024 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79757674.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК « ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 25 від 20 червня 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41700 грн, з яких 12000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 29700 грн - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості.

05 вересня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4675989.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК « ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК « ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників №23 від 11 квітня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32886,25 грн з яких 7550 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 25336,25 грн - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості.

05 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3957438.

27 червня 2024 року на підставі договору факторингу № 27062024 укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, серед яких і відповідач.

Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення ТОВ «Лінеура Україна» позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

13 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7268832.

27 вересня 2024 на підставі договору факторингу № 27092024 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, серед яких і відповідач.

Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення ТОВ «Авентус Україна» позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

03 жовтня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1036474.

30 травня 2024 року на підставі договору факторингу № 30052024 укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, серед яких і відповідач.

Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення ТОВ «Селфі Кредит» позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

17 листопада 2023 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори № 09411-11/2023 та № 09412-11/2023.

28 травня 2024 року на підставі договору факторингу № 28052024 укладеного між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, серед яких і відповідач.

Всупереч умовам кредитних договорів, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення ТОВ «Стар Файненс груп» позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

25 жовтня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем було укладено договір позики № 6369958.

11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024 у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників №4 до договору факторингу № 11-01/2024 від 15 травня 2024 року ТОВ «ФК « ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 2517,60 грн з яких 800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1717,60 грн - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам договору позики, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

01 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № 38246-09/2023.

29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024 у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників серед яких відповідач.

Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Таким чином, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» заборгованості за договором позики №79757674 в розмірі 41700 грн, за договором позики №4675989 в розмірі 32886,25 грн, за кредитним договором №395738 в розмірі 50685,91 грн, за кредитним договором №7265832 в розмірі 44033,78 грн, за кредитним договором №1036474 в розмірі 39339,99 грн, за кредитним договором №09411-11/2023 в розмірі 8775 грн, за кредитним договором №09412-11/2023 в розмірі 8775 грн, за договором позики №6369958 в розмірі 2517,60 грн, кредитним договором №38246-09/2023 в розмірі 39390 грн та судові витрати.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №7265832 в розмірі 44033,78 грн, за кредитним договором №1036474 в розмірі 39339,99 грн, за кредитним договором №09411-11/2023 в розмірі 8775 грн, за кредитним договором №09412-11/2023 в розмірі 8775 грн, за договором позики №6369958 в розмірі 2517,60 грн, за кредитним договором №38246-09/2023 в розмірі 39390 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» 2142,28 грн сплаченого судового збору.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 5607,60 грн понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Цокало Т.М. подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано ухвалив рішення, неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права. Просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що через відсутність достовірних та належних доказів перевірити заборгованість за кредитним договором не можливо, обов`язок подання таких доказів процесуальний закон прямо покладає на позивача, що ним зроблено не було, тому в позовних вимогах щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом необхідно відмовити позивачу за безпідставністю, оскільки позивач не довів існування заборгованості за самим кредитом та що в нього існує право грошової вимоги до відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже рішення суду в частині відмовлених позовних вимог, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині рішення суду не оскаржується.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7268832. Сума кредиту: 16200 гривень. Строк кредиту 360 днів. Стандартна процентна ставка 1,99 % в день, знижена процентна ставка 1,493 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає за стандартною процентною ставкою за весь строк кредиту 29653,85 річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 19652,26 % річних.

Згідно п. 1.2. договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні, а клієнт зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання.

27 вересня 2024 року на підставі договору факторингу № 27092024 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників.

Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27092024 від 27 вересня 2024, року клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників та від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Акт містить підписи уповноважених осіб ТОВ « ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Авентус Україна» та відтиски печаток.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27092024 від 27 вересня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 44033,78 грн, з яких 15555,24 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28478,54 грн - сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з порушенням зобов`язань ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 27092024 в сумі 44033,78 грн, з яких 15555,24 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28478,54 грн - сума заборгованості за відсотками.

03 жовтня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1036474. Сума кредиту 7000 грн. Строк кредиту 360 днів. Стандартна процентна ставка 2,2 % в день, знижена процентна ставка 0,99 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає за стандартною процентною ставкою за весь строк кредиту 47541,10 річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 17994,24 % річних.

30 травня 2024 року на підставі договору факторингу № 30052024 укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників.

Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 30052024 від 30 травня 2024 року, клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників та від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Акт містить підписи представників ТОВ « ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Селфі Кредит» та відтиски печаток.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30052024 від 30 травня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 39339,99 грн, з яких 6999,99 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 32340 грн - сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з порушенням зобов`язань ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 1036474 в сумі 39339,99 грн, з яких 6999,99 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 32340 грн - сума заборгованості за відсотками.

17 листопада 2023 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 09411-11/2023. Сума кредиту становить 1500 грн. Строк кредиту 360 днів. Процентна ставка 2,5 % в день.

Як видно з п.1.1. договору, кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти на користування кредитом в порядку на умовах, визначених цим договором.

28 травня 2024 року на підставі договору факторингу № 28052024 укладеного між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників.

Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 28052024 від 28 травня 2024 року, клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників та від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Акт містить підписи представників ТОВ « ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Стар Файненс груп» та відтиски печаток.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28052024 від 28 травня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 09411-11/2023 в сумі 8775 грн, з яких 1500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7275 грн - сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з порушенням зобов`язань ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 09411-11/2023 в сумі 8775 грн, з яких 1500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 7275 грн - сума заборгованості за відсотками.

17 листопада 2023 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та відповідачем було укладено кредитний договір № 09412-11/2023. Сума кредиту становить 1500 грн. Строк кредиту 360 днів. Процентна ставка 2,5 % в день.

Як видно з п.1.1. договору, кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти на користування кредитом в порядку на умовах, визначених цим договором.

28 травня 2024 року на підставі договору факторингу № 28052024 укладеного між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників.

Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 28052024 від 28 травня 2024 року, клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників та від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Акт містить підписи представників ТОВ « ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Стар Файненс груп» та відтиски печаток.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28052024 від 28 травня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 09412-11/2023 в сумі 8775 грн, з яких 1500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7275 грн - сума заборгованості за відсотками.

25 жовтня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем було укладено договір позики № 6369958. Сума позики 800 грн, строк позики 80 днів, до 13 січня 2024 року. Акційна процентна ставка 0,01 % на день. Базова процентна ставка фіксована 2,49 % на день. Основна процентна ставка, фіксована 3 % на день.

Згідно 2.1. договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов договору.

Згідно додаткової угоди № 1 до договору позики № 6369958 від 24 листопада 2023 року Сума позики 800 грн, строк позики 80 днів, до 12 лютого 2024 року. Базова процентна ставка фіксована 2,49 % на день. Основна процентна ставка, фіксована 3 % на день.

11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024 у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року, клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників та від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Акт містить підписи представників ТОВ « ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Маніфою» та відтиски печаток.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №4 до договору факторингу № 11-01/2024 від 15 травня 2024 року ТОВ «ФК « ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 2517,60 грн, з яких 800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1717,60 грн сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з порушенням зобов`язань ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 6369958 в сумі 2517,60 грн, з яких 800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1717,60 грн сума заборгованості за відсотками.

01 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № 38246-09/2023. Сума кредиту 8000 грн, строк кредиту 360 днів. Процентна ставка 2,5 % в день.

Як видно з п.1.1. договору, кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти на користування кредитом в порядку на умовах, визначених цим договором.

29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024 у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.

Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29042024 від 29 квітня 2024 року, клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників та від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Акт містить підписи представників ТОВ « ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Аванс кредит» та відтиски печаток.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29042024 від 29 квітня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39390 грн, з яких 7800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 31590 грн сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з порушенням зобов`язань ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 38246-09/2023 в сумі 39390 грн, з яких 7800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 31590 грн сума заборгованості за відсотками.

Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за договорами щодо повернення коштів, сплати процентів не виконала, ТОВ «ФК «ЄАПБ», як новий кредитор, звернулося до суду з даними позовом про стягнення заборгованості за дев`ятьма кредитними договорами.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, заборгованість не сплатила, тому заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитами є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно ч. 1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частинами 1,2 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. 530, 631 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Положення ст. 204 ЦК України закріплюють презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У справі, що переглядається позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.

Суд першої інстанції, встановивши, що відповідачем всупереч умов укладених кредитних договорів та договорів позики не було виконано свого зобов`язання щодо погашення заборгованості за договорами та процентів ні на рахунки первісних кредиторів, ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитними договорами: за кредитним договором №7265832 в розмірі 44033,78 грн, за кредитним договором №1036474 в розмірі 39339,99 грн, за кредитним договором №09411-11/2023 в розмірі 8775 грн, за кредитним договором №09412-11/2023 в розмірі 8775 грн, за договором позики №6369958 в розмірі 2517,60 грн, за кредитним договором №38246-09/2023 в розмірі 39390 грн.

За приписами ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

ОСОБА_1 не заявляла зустрічні позовні вимоги щодо безгрошовості кредитних договорів на підставі положень ст.1051 ЦК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З вищевикладеного, а саме договорів відступлення права вимоги, вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має право вимоги до відповідача.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитним договорам ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попередніх кредиторів. Доказів сплати відповідачем ОСОБА_1 не було надано суду.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано розрахунок заборгованості по тілу кредиту та відсотках, оскільки в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за кредитними договорами.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 , викладену в апеляційній скарзі, ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відзиву на апеляційну скаргу додало розрахунки заборгованості: за кредитним договором №7265832; за кредитним договором №1036474; за кредитним договором №09411-11/2023; за кредитним договором №09412-11/2023; за договором позики №6369958.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 7.04.2021 року в справі №279/11692/15-ц зазначено, що «тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову у їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні».

Обмеження у можливості надання доказів до суду апеляційної інстанції переслідує не мету створення перешкод у поповненні доказової бази у справі, а, навпаки, має на меті забезпечення максимально повного подання доказів шляхом підвищення активності осіб, які беруть участь у справі, при її розгляді у суді першої інстанції та відповідальність за свої дії в процесі захисту права.

Проте зазначене слід відрізняти від випадків, коли в особи, яка надає нові докази до апеляційного суду, відсутня недобросовісність дій.

Звертаючись до суду із даним позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало повний перелік документів, які, на його думку, підтверджували викладені в позовній заяві обставини.

У ч. 2 ст. 13 ЦПК України зазначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом

За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

До відзиву на апеляційну скаргу, виходячи із заперечень відповідача, ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано розрахунки заборгованості за кредитними договорами.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні правові підстави для прийняття доказів, доданих ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відзиву на апеляційну скаргу, які підтверджують належність виконання кредиторами своїх зобов`язань за договором.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.

Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі, приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що судом першої інстанції встановлено факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами щодо повернення кредитних коштів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для відповідача, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 268104,53 грн, що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Цокало Тетяни Михайлівни залишити без задоволення.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 28 травня 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Міхасішин І.В.