Справа № 212/1746/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Майданик М. Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовної заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання в період догляду за дитиною до 3-х років,

встановив таке.

До суду звернулась позивачка ОСОБА_1 . Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив розгляд на 25.03.2025, а потім на 08.04.2025, 22.04.2025, 19.05.2025 та 28.05.2025.

Відповідач скористався своїм правом на відзив та подав його 21.04.2025 разом з клопотанням про витребування доказів.

22.04.2025 судом було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. На виконання ухвали суду Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради 28.04.2025 надіслало витребувані документи.

25.04.2025 від відповідача надійшов уточнений відзив.

12.05.2025 від позивачки надійшла відповідь на відзив.

14.05.2025 від відповідача надійшли заперечення.

Ухвалою суду від 19.05.2025 була повторно витребувана інформація від Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради. 27.05.2025 до суду надійшли витребувані документи.

Письмовою заявою від 28.05.2025 позивачка ОСОБА_1 просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України, скористався своїм правом відкласти складення повного рішення.

Позиції сторін.

Позивачка заявила про стягнення на її користь з відповідача аліментів на її утримання в розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтувала таким. Вона з відповідачем ОСОБА_2 з 26.12.2022 проживали разом, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Під час сумісного проживання разом, в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з позивачкою і перебуває на повному її утриманні. Відповідач на цей час проходить військову службу, має дохід, але добровільно матеріальну допомогу на її утримання в добровільному порядку не надає. Вона не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною до трьох років, і не має свого доходу. Відповідач не хоче розуміти той факт, що вона самостійно не може утримувати себе та дитину, а тому потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Її єдиний дохід це отримання матеріальної допомоги від держави, який складає 860,00 грн на місяць.

В уточненому відзиві від 25.04.2025, відповідач у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Відзив обґрунтував таким. Дійсно він та позивачка мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він регулярно надавав допомогу позивачці та їх доньці, та до того, як вона забрала дитину, коли він був на службі, позивач та донька знаходились повністю на його утриманні. Крім того, позивачка не надала жодного доказу, що вона зверталась до нього з проханням надіслати гроші, а він їй відмовив. Також зазначив, що позивачка в лютому 2025 року оформила державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

У відповіді на відзив від 12.05.2025 позивачка просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтувала відповідь таким. Твердження відповідача про те, що вона знаходилась з донькою на його утриманні, є частковою правдою, бо вона знаходилась на утриманні його матері, якій він перераховував кошти. Особисто від відповідача кошти на свою картку вона не отримувала. На момент подання позову вона з донькою вже декілька тижнів мешкала окремо без будь-якої матеріальної допомоги з боку відповідача. Також вказала, що дійсно отримує допомогу малозабезпеченим сім`ям, яка призначена їй тільки на півроку.

В запереченнях від 14.05.2025 відповідач з твердженням позивачки у відповіді на відзив не погодився. Зазначив, що позивачка не зверталась до нього з проханням надати допомогу, так як завжди її отримувала через її матір. Про отримання допомоги малозабезпеченим сім`ям позивачка особисто йому нічого не казала. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Матеріали, досліджені судом (докази, надані позивачем). Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд встановив, що сторони мають спільну малолітню дитину, доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19 серпня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначений відповідач (а. с. 7).

Відповідно до Акту від 08.02.2025, виданого ТОВ «УК Центробуд», ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із малолітньою донькою, ОСОБА_3 ( а. с. 17).

Згідно з Довідкою про доходи від 23.08.2024, виданої КП «Кривбасводоканал», ОСОБА_2 займає на підприємстві посаду слюсара аварійно-відновлювальних робіт, та за період з січня 2022 по грудень 2022 року отримував дохід в розмірі 206 143,60 грн ( а. с. 8).

Довідки від 11.02.2025 та 12.02.2025, видані Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради підтверджують факт отримання позивачкою ОСОБА_1 щомісячної одноразової допомоги при народженні однієї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 860,00 грн в період з 01.08.2024 по 31.08.2027 роки ( а. с. 9-10).

Згідно з витребуваною судом інформацією від Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, ОСОБА_1 не перебуває на обліку як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, але згідно Єдиного соціального реєстру, ОСОБА_1 з 01.02.2025 до 31.07.2025 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в Металургійному районі ( а. с. 55-56).

В письмовій заяві від 28.05.2025 позивачка ОСОБА_1 визнала обставину отримання нею соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в Управлінні праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Металургійної районної в місті ради. Допомогу отримає в розмірі 3 048,00 грн на місяць в період з 01.02.2025 до 31.07.2025 ( а. с. 57).

Відповідач не надав до суду доказів неспроможності сплачувати аліменти на користь відповідачки.

Зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Згідно ч. 1, 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначаючи право позивача на отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з того, що малолітня дитина мешкає разом із позивачкою, відповідач отримує дохід, а тому позивачка має право на отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років від відповідача.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має дохід, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягує з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Разом з тим суд зазначає, що сторони не позбавлені права порушення питання про збільшення або зменшення розміру стягуваних аліментів, за наявності для цього передбачених законом підстав з належним їх обґрунтуванням та підтвердженням відповідними доказами.

Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 17-18, 77-81, 141, 259, 263-265, 278, 279 ЦПК України, статтями 80, 84, 182 СК України, суд

ухвалив таке.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання в період догляду за дитиною до трьох років задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її утримання, щомісячно, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 17 лютого 2025 року і до досягнення дитиною - донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір на користь держави в розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 02 червня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець