Справа № 165/3790/24
Провадження № 2/165/154/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
заочне
22 травня 2025 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі
головуючого судді Ушакова М.М.,
з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення ідеальної частки в квартирі, що перебуває у спільній сумісній власності, -
встановив:
21 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення ідеальної частки в квартирі, що перебуває у спільній сумісній власності.
Вимоги обґрунтовують тим, що згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» 03.11.1993 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та їх племінник ОСОБА_2 стали власниками квартири АДРЕСА_1 . Вказують, що 15.06.1995 року рішенням виконкому Нововолинської міської ради піклування ОСОБА_1 над неповнолітнім ОСОБА_2 було припинено і ОСОБА_2 був переданий на виховання батькові, який проживав у Турійському районі та з реєстрації в квартирі ОСОБА_1 був знятий. Зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилася спадщина, ОСОБА_1 для прийняття спадщини звернулася в Нововолинську державну нотаріальну контору, однак право власності на спадкове майно вона не змогла оформити так як 1/3 ідеальної частки в квартирі належить ОСОБА_2 , який проживає в Польщі, в Україну не бажає повертатися, а частки в квартирі не визначені. Також зазначають, що ОСОБА_1 оплачувала комунальні послуги, проводила ремонт в квартирі, тобто фактично виконувала обов`язки власника по утриманню майна. Посилаються на те, що частки співвласників в натурі не виділені і не можуть бути виділені так як квартира є неподільним майном, однак набути права власності на спадкове майно ОСОБА_1 не може тому, що частки кожного із співвласників у спільному сумісному майні не визначені. Просять визначити за померлим ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частки у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , який діє по довіреності до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов підтримують, не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву та будь-яких інших клопотань відповідач до суду не подав.
Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.
Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 3 листопада 1993 року виданого Приватизаційним відділом Нововолинського управління житлово-комунального господарства згідно з розпорядженням від 03.11.1993 №948 позивачу ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Частиною першою статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.
У частині першій та другій статті 370 ЦК України зазначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності.
У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до частин першої-третьої статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі №522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) зроблено висновок, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2021 року у справі №925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.
Ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 бажає набути права власності на спадкове майно, однак у зв`язку з тим, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначені, остання не може реалізувати свої права власника майна та оформити спадщину.
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність доказів у їх сукупності, враховуючи презумпцію рівності часток у спільній сумісній власності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визначити, що померлому ОСОБА_4 , позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 належить кожному по 1/3 (одній третій) частині квартири, що перебуває у їхній спільній сумісній власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Керуючись ст.2, ст.5, ст.10, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.368, ст.370, ст.372 ЦК України суд, -
Визначити, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) належить кожному по 1/3 (одній третій) частині квартири, що перебуває у їхній спільній сумісній власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий суддя М.М. Ушаков