Справа №701/396/25
Номер провадження2/701/277/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради с-ще Маньківка Уманського району Черкаської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кищенці" про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача та третьої особи про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області у віці 74 років померла мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 20.03.2001 року складено відповідний актовий запис за № 18, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 01.08.2023 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Довідка Звенигородського будинку-інтернату для інвалідів та престарілих Черкаської області від 31.10.2023 року № 420-01/08 інформує, що ОСОБА_2 дійсно проживала в Звенигородському будинку-інтернаті для інвалідів та престарілих з 16 вересня 1998 року по 06 червня 2000 року. Також, довідка Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату Катеринопільського району Черкаської області від 04.12.2023 року № 473/01-13, видана на адвокатський запит адвоката Чепака Олександра Васильовича в порядку надання правової допомоги від 15.11.2023 року про останнє місце проживання гр. ОСОБА_2 , інформує, що вона дійсно проживала в Мокрокалигірському психоневрологічному інтернаті з 13.06.2000 року по 20.03.2001 року, та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла у віці 74 років. Після смерті матері позивача ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :02:001:0282 площею 2,9365 га, належна покійній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 026178, яка розташована згідно даних вказаного акту в селі Кищенці Маньківського (нині Уманського) району Черкаської області. При цьому, оригінал вказаного правовстановлюючого документа відсутній, тобто втрачений, в наявності є лише копія архівного екземпляра державного акту, яка отримана згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 10.01.2024 № 29-23-0,32-254/2-24 у відповідь на адвокатський запит адвоката Чепака Олександра Васильовича від 08.01.2024 року в порядку надання правової допомоги з метою оформлення спадщини. У зв`язку із втратою оригінала правовстановлюючого документа здійснено публікацію відповідного оголошення про втрату в газеті «Жашківщина» № 35-36 (1104820) від 02.05.2025. В процесі здійснення оформлення спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Кравчук Т.І., з відповідною заявою щодо видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 на земельну ділянку під кадастровим номером :02:001:0282 площею 2,9365 га, належну покійній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 026178, яка розташована згідно даних вказаного акту в селі Кищенці Маньківського (нині Уманського) району Черкаської області. При цьому, повідомила нотаріуса про відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно оригінала Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 026178. Постановою від 24.01.2025 року приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Кравчук Т.І., відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно. Даною постановою нотаріусом повідомлено, що за даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відсутня інформація про спадкодавця ОСОБА_2 . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) відсутня інформація про заповідача ОСОБА_2 . Нотаріусом повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на земельну ділянку під кадастровим номером :02:001:0282 площею 2,9365 га, належну покійній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 026178, яка розташована згідно даних вказаного акту в селі Кищенці Маньківського (нині Уманського) району Черкаської області, неможливо у зв`язку з відсутністю у спадкоємця факту прийняття спадщини. При цьому, нотаріусом відкрито спадкову справу за № 14/2024 після смерті ОСОБА_2 , номер справи у Спадковому реєстрі 71897460, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75555822 від 24.01.2025. Разом з тим, наявним є факт відсутності (втрати) правовстановлюючого документа, що загалом та в сукупності з викладеним, унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але в своїй позовній заяві просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви не заперечує проти задоволення позову та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області у віці 74 років померла мати позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 20.03.2001 року складено відповідний актовий запис за № 18, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 01.08.2023 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 14). Довідка Звенигородського будинку-інтернату для інвалідів та престарілих Черкаської області від 31.10.2023 року № 420-01/08 інформує, що ОСОБА_2 дійсно проживала в Звенигородському будинку-інтернаті для інвалідів та престарілих з 16 вересня 1998 року по 06 червня 2000 року (а.с. 15). Також, довідка Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату Катеринопільського району Черкаської області від 04.12.2023 року № 473/01-13, видана на адвокатський запит адвоката Чепака Олександра Васильовича в порядку надання правової допомоги від 15.11.2023 року про останнє місце проживання гр. ОСОБА_2 , інформує, що вона дійсно проживала в Мокрокалигірському психоневрологічному інтернаті з 13.06.2000 року по 20.03.2001 року, та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла у віці 74 років (а.с. 16-17). Після смерті матері позивача ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :02:001:0282 площею 2,9365 га, належна покійній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 026178, яка розташована згідно даних вказаного акту в селі Кищенці Маньківського (нині Уманського) району Черкаської області. При цьому, оригінал вказаного правовстановлюючого документа відсутній, тобто втрачений, в наявності є лише копія архівного екземпляра державного акту, яка отримана згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 10.01.2024 № 29-23-0,32-254/2-24 у відповідь на адвокатський запит адвоката Чепака Олександра Васильовича від 08.01.2024 року в порядку надання правової допомоги з метою оформлення спадщини (а.с. 18-20). У зв`язку із втратою оригінала правовстановлюючого документа здійснено публікацію відповідного оголошення про втрату в газеті «Жашківщина» № 35-36 (1104820) від 02.05.2025 (а.с. 21). В процесі здійснення оформлення спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Кравчук Т.І., з відповідною заявою щодо видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 на земельну ділянку під кадастровим номером :02:001:0282 площею 2,9365 га, належну покійній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 026178, яка розташована згідно даних вказаного акту в селі Кищенці Маньківського (нині Уманського) району Черкаської області. При цьому, повідомила нотаріуса про відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно оригінала Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 026178. Постановою від 24.01.2025 року приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Кравчук Т.І., відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно (а.с. 22). Даною постановою нотаріусом повідомлено, що за даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відсутня інформація про спадкодавця ОСОБА_2 . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) відсутня інформація про заповідача ОСОБА_2 . Нотаріусом повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на земельну ділянку під кадастровим номером :02:001:0282 площею 2,9365 га, належну покійній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 026178, яка розташована згідно даних вказаного акту в селі Кищенці Маньківського (нині Уманського) району Черкаської області, неможливо у зв`язку з відсутністю у спадкоємця факту прийняття спадщини. При цьому, нотаріусом відкрито спадкову справу за № 14/2024 після смерті ОСОБА_2 , номер справи у Спадковому реєстрі 71897460, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75555822 від 24.01.2025 (а.с. 23). Разом з тим, наявним є факт відсутності (втрати) правовстановлюючого документа, що загалом та в сукупності з викладеним, унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Так, відсутність можливості оформлення спадщини обґрунтовується тим, що згідно підпункту 4.12, пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу 2 вищевказаного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно. Разом з тим, позивач ОСОБА_1 є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , що підтверджується наступним. Відповідно довідки, виданої КНП «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради Черкаської області, ОСОБА_1 в період з 20.08.2001 р., по 31.08.2001 р., лікувалася з приводу хронічного вертеброгенного попереково-крижового радикуліту, больового синдрому, тобто вказана хвороба є хронічною з постійними больовими відчуттями (а.с. 24). Згідно виписного епікризу КНП «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради Черкаської області, ОСОБА_1 знаходилась в гінекологічному відділенні з 23.10.2001 по 10.11.2001 з приводу встановленого діагнозу правобічний піосальпінкс, лівобічний сальпінгіт, з призначеним проведеним медикаментозним лікуванням та проведенням операції з розсіканням та дренуванням черевної порожнини, з призначенням подальшого нагляду та періодичного медичного огляду (а.с. 25). Тобто, вказана інформація свідчить про значні проблеми зі станом здоров`я позивача власне в період спливу строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, при цьому слід зазначити, що станом на день смерті матері-спадкодавиці законодавчо було закріплено також інший альтернативний припис щодо підтвердження факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, яка підлягає до застосування за даних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто в період дії ЦК УРСР від 18.07.1963 р., який підлягає до застосування даних правовідносин. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Після смерті матері ОСОБА_2 , її дочка ОСОБА_1 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Підтвердженням цього є факт того, що на протязі шести місяців після смерті матері позивач вступила в управління спадковим майном земельною ділянкою, яка належала спадкодавиці та залишилась після її смерті, а саме 04.06.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (одна із засновниць-учасників ТОВ «Кищенці») було укладено попередній договір оренди землі (а.с. 26). За умовами даного договору вказано, що ОСОБА_1 є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , яка була власницею земельної ділянки (паю) площею 2,9365 га, що знаходиться в с. Кищенці Маньківського району Черкаської області. Також вказано, що ОСОБА_3 проводить роботу по набору земельного банку в с. Кищенці для створення товариства з обмеженою відповідальністю «Кищенці», в якому вона буде співзасновником. При цьому, сторони домовилися, що після оформлення ОСОБА_1 , спадкових прав на земельну ділянку її померлої матері ОСОБА_4 , та після створення та реєстрації ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Кищенці», сторони укладуть договір оренди землі даної ділянки, де ОСОБА_1 , буде орендодавцем, а товариство орендарем. Тобто, за сукупністю даних фактів повністю підтверджується юридичний факт прийняття спадщини спадкоємцем першої черги за законом у відповідності до вимог закону шляхом вступу в управління спадковим майном.

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а) ч. 3 ст. 152 ЗК України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. За ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1218, 1223, 1233, 1235, 1261-1265, 1268, 1270, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 81, 125, 152, 373 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), дійсно прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрованою та жителькою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області, право власності на земельну ділянку під кадастровим номером :02:001:0282 площею 2,9365га, належну ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №026178, яка розташована згідно даних вказаного акту в селі Кищенці Маньківського (нині Уманського) району Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко