Провадження № 6/201/188/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Терновою А.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просить розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців, посилаючись на те, щорішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14 квітня 2025 по справі № 201/12557/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» () заборгованість за спожиту енергію у розмірі 39264,99 грн. за період з 01 січня 2019 року по 02 квітня 2024 року.

З початком повномасштабного вторгнення рф на території України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан. Повномасштабне вторгнення РФ на територію України спричиняло відповідні економічні зміни на всій території України. За вказаний період я намагалась самостійно періодично здійснювати платежі за електроенергію, проте, значний ріст цін на комунальні послуги та продукти в магазині не дозволяли здійснити оплати у повному розмірі. Має намір повністю та добровільно погасити борг шляхом перерахування сум на банківський рахунок позивача, але на даний час повністю виконати рішення не має змоги. Її середньомісячний дохід складає близько 20 000, 00 грн на місяць, при цьому, має сплачувати поточні комунальні платежі, а також кредитні зобов`язання на сплату яких щомісяця йде 6 071, 99 грн.

Окрім того необхідні кошти на забезпечення базових потреб, таких як харчування та товари особистої гігієни. Вказане вище, свідчить про те, що у неї наявні обставини, що будуть утруднювати виконання рішення суду.

19 травня 2025 рок через систему «Електронний суд» заявником подано заяву про розгляд заяви за її відсутності, на задоволення якої наполягала.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути заяву без участі сторін та їх представників за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 201/12557/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14 квітня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» () заборгованість за спожиту енергію у розмірі 39 264,99 грн. за період з 01 січня 2019 року по 02 квітень 2024 року. Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» () понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028 грн.

Заявником надано копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , відповідно до якого 23 травня 2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище на ОСОБА_4 .

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в аб. 11 п.п. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Згідно норм ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Так, заявниця стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час не має, просить суд врахувати її скрутне матеріальне становище, те, що на даний час її середньомісячний заробіток становить близько 20 000 грн., у зв`язку з цим просить суд про розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку або відстрочку виконання рішення суду передбачено також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Верховний Суд в постанові від 27.06.2018 по справі за №813/8842/13-а зазначив, що підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочення рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська, ухваленого 14 квітня 2025 року по даній цивільній справі, ОСОБА_1 зазначила, що вона не має змоги виконати рішення суду, позаяк на сьогоднішній день вона має середньомісячний дохід в 20 000 грн. та має зобов`язання по сплаті кредитних зобов`язань.

Посилання на скрутне матеріальне становище відповідача, ураховуючи ступінь вини відповідача у виникненні спору, не свідчать про винятковість причин невиконання рішення суду, а тому не можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Підстави, на які посилається заявник в обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду, суд вважає недостатніми.

Таким чином, ураховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 18, 81, 260, 353, 354, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова