________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/198/25
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

23.05.2025 року

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя Куриленко О.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кешкентія Дениса Володимировича про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», третя особа Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кешкентій Денис Володимирович звернувся з позовом, в якому просить скасувати Акт про порушення №8008408 від 14.03.2025, виданий АТ «ДТЕК Одеські електромережі»; скасувати Акт-вимогу №6000966 від 14.03.2025, виданий АТ «ДТЕК Одеські електромережі»; визнати дії комісії (Протокол №34/15 від 29.04.2025) неправомірними через невідповідність ПРРЕЕ; визнати договір про надання послуг з розподілу електричної енергії №П01001/502499, між АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та ОСОБА_1 відповідно до Типового договору про стандартне приєднання до електричних мереж, з обліковим рахунком № НОМЕР_1 , дійсним і не розірваним; стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача.

Ухвалою суду 23 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Одночасно з подачею позовної заяви представник позивача надав заяву, в якій просить заборонити АТ «ДТЕК Одеські електромережі» вживати будь-які заходи з припинення енергопостачання за адресою АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті; зобов`язати АТ «ДТЕК Одеські електромережі» продовжувати виставляти рахунки за спожиту електроенергію за тарифами, передбаченими Договором про надання послуг з розподілу електричної енергії №П01001/502499 (особовий рахунок НОМЕР_2 ), до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви зазначає, що АТ «ДТЕК Одеські електромережі» в односторонньому порядку припинило дію Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №П01001/502499 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) та одностороннє посилається на новий договір № 28 від 29.04.2025 з особовим рахунком НОМЕР_3 , про що стало відомо після отримання Рахунку №1088 від 01.05.2025 за квітень 2025. Відповідач одностороннє закрив особовий рахунок № НОМЕР_1 та не приймає платежі за договором №П01001/502499, що унеможливлює виконання споживачем своїх зобов`язань за чинним договором. Зазначає, що АТ «ДТЕК Одеські електромережі» не виставляє рахунки за особовим рахунком, що унеможливлює оплату споживачем послуг. АТ «ДТЕК Одеські електромережі» листом №331 від 20.03.2025 попередило позивача про припинення енергопостачання з 23 квітня 2025 року у разі невиконання Акту-вимоги №6000966 від 14.03.2025. Крім того, Акт-вимога №6000966 містить вимогу «негайного припинення постачання електроенергії на непобутові потреби», хоча позивач використовує електроенергію виключно для побутових потреб житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку з наведеним, стверджує, що на цей час існує реальний ризик відключення позивача від енергопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із роз`яснень Верховного Суд України у п.4 постанови Пленуму від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч.1 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Слід відзначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість припинення електропостачання до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі статтею 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Із вказаної заяви, та доданих до неї документів не вбачається ризиків здійснення відповідачем будь-яких дій, направлених на припинення електропостачання до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Також суд звертає увагу, що відповідно до п 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Щодо зобов`язання АТ «ДТЕК Одеські електромережі» продовжувати виставляти рахунки за спожиту електроенергію за тарифами, передбаченими Договором про надання послуг з розподілу електричної енергії №П01001/502499 (особовий рахунок НОМЕР_2 ), до вирішення справи по суті, суд зазначає, що з урахуванням обставин спору, які зазначені у позовній заяві та предмету заявленого позову, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, не відповідає змісту позовних вимог, які ним заявляються у позовній заяві та не відповідає цивільно-процесуальній меті забезпечення позову, як інструменту забезпечення саме виконання рішення суду при розгляді спору.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 84 149-154, 157, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кешкентія Дениса Володимировича про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», третя особа Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів, відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.