П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Миколаїв

справа №468/1445/24

провадження №22-ц/812/837/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О. С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Звягіної О. В. у приміщенні суду у м. Баштанка Миколаївської області, за позовом ОСОБА_1 до Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі Баштанський РВП ГУНП в Миколаївській області) про визнання бездіяльності протиправною, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, де просив визнати протиправною бездіяльність працівників поліції щодо його звернень про вчинені правопорушення, не внесення його повідомлень до ЄРДР, знищення архівних даних тощо та відшкодування моральної та майнової шкоди у сумі 500 000 грн.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

Баштанський РВП ГУНП в Миколаївській області заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що він не є належним відповідачем у справі.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Баштанський РВП ГУНП в Миколаївській області не є належним відповідачем у цій справі, оскільки він не має статусу юридичної особи. Вказаним статусом наділене Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, а Баштанський РВП ГУНП в Миколаївській області є його територіальним підрозділом.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції з метою заміни відповідача.

У апеляційні скарзі позивач вказує, що суд першої інстанції пропонував йому написати заяву про заміну неналежного відповідача на належного. Однак, ним Баштанський РВП ГУНП в Миколаївській області вказаний відповідачем у цій справі тому, що аналогічний позов до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області він подав до суду адміністративної юрисдикції.

Доводи інших учасників справи

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, де просив визнати протиправною бездіяльність працівників поліції щодо його звернень про вчинені правопорушення, не внесення його повідомлень до ЄРДР, знищення архівних даних тощо та відшкодування моральної та майнової шкоди у сумі 500 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач надав суду відповіді на його звернення щодо неправомірності дій працівників правоохоронних органів до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 17.01.2025, Офісу Генерального прокурора від 15.07.2024, Державного бюро розслідувань від 18.07.2024.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління Національної поліції в Миколаївській області є юридичною особою.

У січні 2025 року Головне управління Національної поліції в Миколаївській області надіслало до суду пояснення про те, що Баштанський РВП ГУНП в Миколаївській області є неналежним відповідачем у справі, бо не є юридичною особою, а входить до структури управління.

31 березня 2025 року ОСОБА_1 у письмовій заяві суду вказав, що просить розглянути його позов саме до Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області у письмовому провадженні без його присутності.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Норми статей 1166, 1167 ЦК України визначають, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з статями 13, 15 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Відповідно до Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №877 від 28.10.2015 (пункти 1, 7), Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Національна поліція здійснює свої повноваження через центральний орган управління та утворені в установленому порядку територіальні (у тому числі міжрегіональні) органи в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах, а також заклади та установи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1, зокрема, Головне управління Національної поліції в Миколаївській області.

За змістом п.8 розділу V Положення про Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, затвердженого наказом Національної поліції України №31 від 06.11.2015 (у редакції наказу №440 від 10.06.2020), Головне управління Національної поліції в Миколаївській області є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та інших фінансових установах України, печатку із зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інші печатки та штампи (за потреби), бланки зі своєю повною та скороченою назвами, необхідні для здійснення діяльності.

Згідно п.7. розділу І Положення про Головне управління Національної поліції в Миколаївській області ГУНП реалізує свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку структурні та територіальні (відокремлені) підрозділи.

Баштанський РВП ГУНП в Миколаївській області не є юридичною особою, а входить до структури Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Положення ч. 1 ст. 42 ЦПК України передбачають, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до частини першої статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільну процесуальну дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно з статтею 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За приписами статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно частин першої та третьої статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза місцем її знаходження та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суд залежно від характеру правовідносин зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав (схожий за змістом висновок викладено в пункті 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що Баштанський РВП ГУНП в Миколаївській області не є належним відповідачем у цій справі, оскільки він не має статусу юридичної особи. Вказаним статусом наділене Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, а Баштанський РВП ГУНП в Миколаївській області є його територіальним підрозділом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Баштанський РВП ГУНП в Миколаївській області не є юридичною особою, а входить до структури Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, а тому не може бути відповідачем у цій справі.

Посилання позивача на порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства колегія суддів відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що йому роз`яснювалося право заміни відповідача у справі, однак, він цим правом не скористався.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повне судове рішення складено 29 травня 2025 року.