Справа №461/4706/24 Головуючий у 1 інстанції:Радченко В. Є.
Провадження №22-ц/811/2721/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретар: Чиж Л.М.,

за участі в судовому засіданні представника заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Радченко В.Є. від 06 серпня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Лаврик Тетяна Ярославівна, Львівська міська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Лаврик Тетяна Ярославівна (адреса: 79005, м. Львів, вул. Стефаника, 6), Львівська міська рада (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1) про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить, скасувати рішення Галицького районного суду міста Львова від 06 серпня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що судом першої інстанції помилково зазначено, що саме ЦК УРСР діяв на момент відкриття спадщини після померлого ОСОБА_6 та неправомірно застосовано норми вказаного кодексу до правовідносин, що виникли. Вважає, що на момент смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), останній зі своїм сином ОСОБА_7 (батьком заявниці) проживали разом у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира належала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_2 від 14 червня 2001 року. Після смерті ОСОБА_6 спадкова справа заведена не була та у встановлений термін із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Вважає, що оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на момент смерті останнього проживали разом, то ОСОБА_7 в розумінні ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після батька за законом. Зазначає, що батько заявниці, померлий ОСОБА_7 постійно проживав із померлим ОСОБА_6 (що підтверджується довідкою №502 від 29 травня 2024 року виданої ЛКП «Левандівка»). Заяву про відмову від спадщини протягом шестимісячного строку не подавав, а тому ОСОБА_7 вважається таким, що прийняв спадщину. Вважає, що саме положення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 №20/5. має застосовуватись у спірних правовідносинах, оскільки якщо б ОСОБА_7 після спливу шестимісячного строку з дня смерті свого батька звернувся до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, то на підставі довідки житлово-експлуатаційної організації такому б видали свідоцтво без жодних застережень. Звертає увагу, що суд критично оцінює довідку ЛКП «Левандівка» від 29.05.2024 №502, оскільки вона суперечить витягу про зняття з реєстрації у житловому будинку, отриманого приватним нотаріусом о 12 годині 35 хвилин 21.05.2024, згідно якого інших осіб за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано не було». Тобто, судом було зроблено висновок про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 разом не проживали, лише з факту відсутності реєстрації місця проживання спадкодавця ОСОБА_6 за вказаною адресою, а тому вважає, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначає, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував довідку №502 від 29 травня 2024 року, видану ЛКП «Левандівка», яка є доказом спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Судом першої інстанції не було вжито жодних заходів для витребування у заявниці додаткових доказів, які б підтверджували вступ в управління спадковим майном. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявниці, ОСОБА_7 , загинув під час бойового завдання. Заявниця подала заяву про прийняття спадщини за законом приватному нотаріусу Львівського округу Лаврик Т.Я. Інші спадкоємці мати ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_5 відмовилися від спадщини. Заявниця є спадкоємицею першої черги після смерті батька. Як слідує з витягу про знятих з реєстрації у житловому приміщенні/будинку осіб та витягу про відсутність зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 21.05.2024р., батько померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за даними реєстру територіальних громад не були зареєстрованими за однією адресою. Зазначає, що встановлення факту прийняття ОСОБА_7 спадщини за померлим батьком ОСОБА_6 заявниці необхідно для реалізації свого права на прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_7 , оскільки заява про встановлення факту прийняття спадщини породжує юридичні наслідки для спадкоємців, а встановити його іншим шляхом неможливо.

У судове засідання окрім представника заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявниці на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів заяви, апеляційної скарги, письмових пояснень заінтересованих осіб, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 77, 79, 81, 223, 259, 294, 351 355, 293,315 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549. 554 ЦК УРСР, та відмовляючи в задоволені заяви ОСОБА_1 , - виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: квартира площею 39 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира належала померлому на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_2 від 14.06.2001.Після смерті ОСОБА_6 спадкова справа заведена не була, із заявою про прийняття спадщині ніхто не звертався. Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 ОСОБА_6 був батьком ОСОБА_8 . Як дитина спадкодавця ОСОБА_6 - ОСОБА_7 був спадкоємцем першої черги спадкування за законом. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини не звертався. Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його донька ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_6 ), яка є заявницею у справі, вважає, що ОСОБА_7 фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6 , оскільки постійно проживав разом з ним. Відповідно до статей 524, 529 ЦК УРСР чинного на час відкриття та оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцем за законом першої черги є син померлого ОСОБА_7 . Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. На підтвердження цього заявниця надала довідку ЛКП «Левандівка» від 29.05.2024р. № 502, згідно якої ОСОБА_7 проживав та був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно витягу про зняття з реєстрації у житловому будинку, отриманого приватним нотаріусом о 12 годині 31 хвилину 21.05.2024р., ОСОБА_7 з 20.01.1998р. до 02.04.2024р. був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Сам витяг про реєстрацію ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , не може вважатися прийняттям спадщини, оскільки вказана квартира належала йому на праві спільної сумісної власності. Цей витяг лише підтверджує, що ОСОБА_7 зареєстрований у власній квартирі. В той же час інформації про наявність реєстрації ОСОБА_6 за вищезазначеною адресою в реєстрі відсутня. Суд критично оцінує довідку ЛКП «Левандівка» від 29.05.2024р. № 502, оскільки вона суперечить витягу про зняття з реєстрації у житловому будинку, отриманого приватним нотаріусом о 12 годині 35 хвилину 21.05.2024р., згідно якого інших осіб за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано не було. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічний паспорт, реєстраційний талон) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. В даному випадку, заявницею надано докази того, що ОСОБА_7 користувався належною йому на праві спільної сумісної власності квартирою адресою АДРЕСА_2 . В той же час, належних, достовірних та допустимих доказів того, що ОСОБА_7 фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6 , заявницею не надано. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають, обставини які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню..

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до заінтересованої особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Лаврик Тетяна Ярославівна, Львівської міської рада (залучена судом першої інстанції), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (залучені судом апеляційної інстанції відповідно до п.1 ч.1 ст. 365 ЦПК України та ч.5 ст. 367 ЦПК України) про встановлення факту, що має юридичне значення у якому просила:

- встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом постійного проживання за однією адресою на момент відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився батько заявниці ОСОБА_7 , про що 13 жовтня 1973 року Львівським міським палацом урочистої реєстрації новонароджених внесено актовий запис №7053, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 . Відповідно до зазначеного свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . 08 травня 2004 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було укладено шлюб, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції внесено актовий запис №635, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_8 . Заявниця зазначає, що під час перебування у шлюбі в ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася донька, ОСОБА_1 , про що 16.10.2004 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції внесено актовий запис №5842, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 лютого 2010 року серії НОМЕР_3 . Заявниця стверджує, що на момент смерті ОСОБА_6 , останній зі своїм сином ОСОБА_7 проживали разом у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира належала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_2 від 14 червня 2001 року. Зазначала, що спільне проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується, зокрема, довідкою №502 від 29 травня 2024 року, виданою ЛКП «Левандівка», в якій зазначено, що громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 20.01.1998р. до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час його смерті у вищезазначеній квартирі був зареєстрований його син ОСОБА_7 , 1973 р.н. Після смерті ОСОБА_6 спадкова справа заведена не була та у встановлений термін із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Зазначає, що оскільки на момент смерті останнього проживали разом, то ОСОБА_7 в розумінні ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після батька за законом. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявниці ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 . Після його смерті заявницею було подано заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_7 приватному нотаріусу Львівського округу Львівської області Лаврик Т.Я. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_7 його мати ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_5 звернулися до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. із заявами про відмову від спадщини за законом. Тому, заявниця вважає, що є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_7 . В той же час, відповідно до витягу про знятих з реєстрації у житловому приміщенні/ будинку осіб та витягу про відсутність зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 21.05.2024р., батько померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за даними реєстру територіальних громад не були зареєстрованими за однією адресою. Тому заявниця звернулася до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначає, що оскільки батько заявниці, померлий ОСОБА_7 постійно проживав із померлим ОСОБА_6 підтверджується довідкою №502 від 29 травня 2024 року виданої ЛКП «Левандівка») та заяву про відмову від спадщини протягом шестимісячного строку не подавав, то ОСОБА_7 вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 заведена не була, а також у встановлений термін із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Зазначає, що встановлення факту прийняття ОСОБА_7 спадщини за померлим батьком ОСОБА_6 заявниці необхідно для реалізації свого права на прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_7 , оскільки заява про встановлення факту прийняття спадщини породжує юридичні наслідки для спадкоємців, а встановити його іншим шляхом неможливо.

Як вбачається із матеріалів даної справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: частина квартири площею 39 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_2 від 14.06.2001р.

Після смерті ОСОБА_6 спадкова справа заведена не була, із заявою про прийняття спадщині ніхто не звертався.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , ОСОБА_6 був батьком ОСОБА_7 , який відповідно є спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 , ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Його донька ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_6 ), яка є заявницею у справі, вважає, що ОСОБА_7 фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6 , оскільки постійно проживав разом з ним.

Відповідно до довідки ЛКП «Левандівка» від 29.05.2024р. №502, ОСОБА_7 був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 на час його смерті.

Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка в разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Такий висновок висловлений Верховним Судом в постановах від 09 жовтня 2024 року в справі № 644/4646/23, від 22 травня 2024 року в справі № 127/3108/23 та інших.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений в постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року в справі № 644/4646/23, від 26 липня 2023 року в справі № 641/3893/20, від 07 червня 2023 року в справі № 227/5018/21, від 14 грудня 2022 року в справі № 198/132/21 та інших.

З роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Отже, у даній справі необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_7 разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_7 як спадкоємця першої черги зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час його смерті.

Спільне проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується, довідкою №502 від 29 травня 2024 року, виданою ЛКП «Левандівка», в якій зазначено, що ОСОБА_7 проживав та був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, даний факт підтверджується письмовими поясненнями заінтересованих осіб ОСОБА_5 (дружина померлого ОСОБА_7 ), ОСОБА_4 (мати померлого ОСОБА_7 ), які підтверджуть факт спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (на момент його смерті) у квартирі за адресою АДРЕСА_2 .

Вказаний факт підтверджується і свідоцтвом про право власності на квартиру АДРЕСА_3 ; Договорами на постачання комунальних послуг у цю квартиру, які укладені ОСОБА_7 у 2008, 2010, 2013, 2014 роках та квитанціями про сплату ним комунальних послуг (а.с. 101-125, 135-147; 170-180); будинковою книгою, у якій міститься запис про реєстрацію ОСОБА_7 у цій квартирі з 1998 року (а.с. 126-134); робочим проектом газифікації квартири складеним ОСОБА_7 (а.с. 158-169).

Належних та допустимих доказів на спростування того факту, що ОСОБА_7 не проживав разом із батьком ОСОБА_6 на час його смерті, матеріали справи не містять. Заперечень з цього приводу будь-хто із учасників справи, також, не висловив.

Ураховуючи наявні у матеріалах справи докази, а саме довідку №502 від 29 травня 2024 року, письмові пояснення заінтересованих осіб та інші письмові докази, які підтверджуть постійне проживання ОСОБА_7 із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини час смерті останнього; відсутність доказів про непроживання ОСОБА_7 зі своїм спадкодавцем та заперечень стосовно встановлення факту прийняття ОСОБА_7 спадщини після смерті ОСОБА_6 , апеляційний суд виснував, що є підстави для встановлення зазначеного факту, що має юридичне значення та вважає, що судом першої інстанції помилково, без залучення усіх заінтересованих осіб та повного і всебічного з`ясування обставин, що мали значення було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

У зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильним застосуванням судом норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, на підставі ст.376 ЦПК України, рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення суду про задоволення заяви та встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом постійного проживання за однією адресою на момент відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_6 овичем, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2024 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Лаврик Тетяна Ярославівна, Львівська міська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом постійного проживання за однією адресою на момент відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30 травня 2025 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра