Справа № 344/2922/25
Провадження № 22-ц/4808/682/25
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Максюти І.О., Мальцевої Є.Є.,

секретаря Гудяк Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене головуючим суддею Атаманюком Б.М. 13 березня 2025 року, повний тест якого складений 18 березня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_2 .

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки від 17.02.2023 №8/1/586 про розмір грошового забезпечення. Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок пенсії, на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки від 17.02.2023 №8/1/586 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів.

На виконання цього рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2019 по 31.07.2023, яка складає 239 647,64 грн.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 помер, а вказану суму боргу з виплати пенсії йому не було виплачено. Після смерті чоловіка спадкоємицею майна стала позивачка. ОСОБА_1 звернулася до ГУПФУ в Івано-Франківській області із заявою про виплату їй вищевказаної недоотриманої пенсії після смерті чоловіка, однак у такій виплаті їй було відмовлено.

За наведених обставин, представник позивачки просив суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування право власності на недоотриману пенсію, яка була призначена, нарахована у розмірі 239 647,64 грн, та належала її чоловіку - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не була ним одержана за життя, а також стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 березня 2025 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування право власності на недоотриману пенсію, яка була призначена, нарахована у розмірі 239 647 грн 64 коп. та належала - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не була ним одержана за життя. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати по оплаті судового збору в розмірі 2396 грн 48 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представник Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт з посиланням на ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Отже, Закон «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Вважає, що у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-XII, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Звертає увагу на те, що вказана заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки, виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Головним управлінням Фонду в області ведеться облік рішень суду, виплата за якими проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відносно внесення відомостей про зміну стягувача у даній справі, посилається на позицію, неодноразово висловлену Верховним Судом у постановах від 24.01.2024 по справі №300/3065/22, 16.05. 2023 по справі №420/288/21, від 27.09.2023 по справі №420/16546/21, від 29.11.2023 по справі №420/18680/21, відповідно до якої спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З огляду на вказане, просив рішення Івано-Франківського міського суду від 13 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Правом на подання відзиву позивачка не скористалась.

У судове засідання сторони не з`явилась, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд відповідно до положень статті 372 ЦПК України не вбачає перешкод розглядові справи за відсутності сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За положеннями частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на недоотриману пенсію, яка була призначена, нарахована у розмірі 239 647,64 грн, та належала її чоловіку - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не була ним одержана за життя.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 4).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 у справі №300/2243/23 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки від 17.02.2023 №8/1/586 про розмір грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок пенсії, на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки від 17.02.2023 №8/1 586 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів. Рішення суду набрало законної сили 07.07.2023 (а.с.7-11).

Відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, встановлено, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 у справі №200/2243/23, яке набрало законної сили 07.07.2023, у добровільному порядку проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Після проведеного перерахунку щомісячний розмір пенсії складає 14142,67 грн. Виплату перерахованого розміру пенсії на виконання даного рішення по справі №300/2243/23 в сумі 14142,67 грн буде забезпечено у серпні 2023 року...» «...різницю між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.04.2019 по 31.07.2023 в сумі 239647,64 грн внесено до Реєстру судових рішень Пенсійного фонду України та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету в порядку черговості з урахуванням дати набрання рішенням суду законної сили» (а.с. 12-13).

Згідно копії Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно.

10 липня 2024 року державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно з довідкою державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори №1625/02-14 від 16.10.2024 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_1 (а.с. 6 зворот).

19 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_1 . Листом від 15.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило заявника про те, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 №300/2243/23 обліковується борг в сумі 239 647,64 грн за період з 01.04.2019 по 31.07.2023.Зазначені суми підлягають виплат належному заявнику, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Заява згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з усіма документами у зазначений термін не надходила (а.с. 14).

Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачкою свого права на спадкування за законом, а саме право власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає наявність у неї як спадкоємиці першої черги після смерті чоловіка права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

За викладених обставин, суд першої інстанції встановивши, що позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Ураховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, отже підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 13 березня 2025 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий: В.А. Девляшевський

Судді: І.О. Максюта

Є.Є. Мальцева

Повний текст постанови складено 22 травня 2025 року.