Справа № 502/2685/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення факту, що має юридичне значення та

визначення додаткового строку,

достатнього для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Рідним братом померлого є ОСОБА_2 , але через різний переклад українською мовою у позивача та його померлого брата по різному зазначено прізвище: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Оскільки позивач мешкав в іншому районі Одеської області, дуже рідко підтримував стосунки з братом через зловживання останнім алкогольних напоїв, позивач не знав, що після смерті брата залишилась спадщина у вигляді сертифікату серії ОД № 0059053 на право на земельну частку /пай/ розміром 3,62 умовних кадастрових гектарів. Коли позивач прибув до с. Фурманівка, щоб поховати брата, про смерть якого, його повідомили далекі родичі, про наявність у померлого сертифіката на право на земельну частку позивач взагалі не здогадувався, оскільки за життя його брат говорив про відсутність земельних прав. Будь-якого іншого майна у померлого не залишилось, тому позивач і не звертався до нотаріуса з відповідною заявою.

В зв`язку з вищезазначеним представник позивача просив суд:

- визначити ОСОБА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 як між рідними братами.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала зміст позовних вимог та просила задовольнити позов повністю.

Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 21.11.1968 р., актовий запис № 39 від 21.11.1968 р., рос. ОСОБА_6 та рос. ОСОБА_7 є батьками рос. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 22.09.2020 р., актовий запис № 461, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На адресу начальника Кілійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 27.10.2024 р. був спрямований адвокатський запит щодо надання інформації про державну реєстрацію народження та батьків Лєшан / ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Фурманівка Кілійського району Одеської області.

У відповідь на адвокатський запит відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)було повідомлено наступне. В архіві відділу зберігається актовий запис про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Фурманівка Кілійського району Одеської області (актовий запис складений російською мовою) № 30 від 02.10.1964р., складений виконавчим комітетом Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області; в архіві відцілу зберігається актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Фурманівка Кілійського району Одеської області (актовий запис складений російською мовою) № 39 від 21.11.1968 р., складений виконавчим комітетом Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області; в архіві відділу зберігається актовий запис про шлюб батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (актовий запис складений російською мовою) № 10 від 17.11.1963 р., складений виконавчим комітетом Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області; 10.09.2020 р. Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) був складений актовий запис про смерть №461, в якому українською мовою прізвище померлого зазначено як ОСОБА_3 .

Як вбачається з відповіді відділу №4 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 29.11.2024р. за вих. №3700/340-24, згідно запису в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП Агрофірми "Колос" с. Фурманівка Кілійського району Одеської області 09.07.1996р. за № 1916 за життя ОСОБА_3 видано сертифікат серії ОД № 0059053 на право на земельну частку (пай) розміром 3,62 умовних кадастрових гектарів. У Відділі № 4 відсутні матеріали, що підтверджують видачу державного акту ОСОБА_3 взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0059053.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 80153318 від 18.02.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 80153344 від 18.02.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 відсутня.

При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Оскільки з досліджених доказів достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народився в с. Фурманівка Кілійського району Одеської області, є рідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що народився в с. Фурманівка Кілійського району Одеської області, та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог.

Частина третя статті 1272 ЦК України може застосовуватись, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через необізнаність щодо наявності спадкового майна, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та у постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16-ц, від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78,79 ЦПК України).

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивач не довів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, не надав належних і допустимих доказів наявності причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на прийняття спадщини, а також термін в який позивач звернувся до суду з даним позовом (більш ніж 4 роки з моменту смерті брата) то в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

У контексті вище наведеного, суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони по справі, як на підстави своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частковому обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 81, 89, 259, 263-265, 315 ЦПК, ст. ст. 16, 1223, 1258, 1262, 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин, відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народився в с. Фурманівка Кілійського району Одеської області, є рідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що народився в с. Фурманівка Кілійського району Одеської області, та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні позовної вимоги про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 04.06.2025 р.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников