Справа № 521/8753/18
Номер провадження № 2-др/521/63/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Шевчук Н.О., за участю секретаря судового засідання Жекової А.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 від 19.05.2025 року (вх.32350) про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя.

19.05.2025 року від ОСОБА_1 до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшла заява (вх. №32350) про ухвалення додаткового рішення у справі №521/8753/18, у якій заявниця просить суд: ухвалити додаткове рішення у справі № 521/8753/18, вирішивши питання про: врахування у справі № 521 8753/18 висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.06.2020 року у справі № 521/15787/15-ц; розподілу обов`язку (на кого та в якій мірі) щодо приведення інженерних комунікацій для убезпечення окремого об`єктів нерухомості, розташованих на спірній земельній ділянці відповідно до рішення від 25.05.2021 року у справі № 521/8753/18; виділення земельної ділянки на якій розташовано будинок у власність ОСОБА_1 для влаштування сходів на другий поверх спірного будинку; отримання ОСОБА_1 додаткового дозволу на будівництво сходинок іншого власника 1/2 частини земельної ділянки - ОСОБА_3 ; узгодження геометричного розміру цих сходинок, а саме чи на власний розсуд, чи за погодженням з ОСОБА_3 ; розподілу обов`язку щодо проведення інженерних комунікацій (електромережа, водопостачання тощо) до розділених земельних ділянок; способу проведення комунікацій до земельної ділянки ОСОБА_1 , зокрема через земельну ділянку ОСОБА_2 ; розміщення лічильників електропостачання, водопостачання та місця їх розташування.

Зокрема, обґрунтовуючи вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, заявниця вказала, що вважає, що суд, ухвалюючи рішений по суті у даній справі не зазначив та не вирішив питання про дії, які необхідно вчинити сторонам на виконання задоволених позовних вимог.

Також, за доводами заявниці, з тексту рішення суду є незрозумілим посилання суду на ст. 120 ЗК України, ст. 372 ЦК України, тобто на розподіл земельної ділянки під будинком між сторонами у рівних частинах, площею 215.5 кв. м. та відведення у загальне користування земельної ділянки площею 220 кв. м.

Водночас, як вважає заявниця, затвердження судом експертного висновку яким, як вбачається з площ земельної ділянки, поділено порівну спірну земельну ділянку викликає питання, оскільки як встановлено Верховним Судом у постанові від 03.06.2020 року у справі № 521/15787/15-ц, якою переглянуто рішення судів попередніх інстанцій у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільної сумісної власності подружжя, реальна частка будинку, який розташований на спірній земельній ділянці, у позивача на 2/100 більша ідеально належної частки відповідач). Відтак очевидним та логічним є те, що за результатами поділу земельної ділянки, яка знаходиться під будинком, частки сторін не можуть бути рівними.

Також, як зауважує заявниця, із висновків рішення суду незрозумілим та не вирішеним є питання щодо проведення/розподілу комунікацій на земельній ділянці у відповідність до встановлених чинним законодавством норм та державних стандартів за результатом виділення сторонам частин спірної земельної ділянки.

Окрім наведеного, заявниця зазначила, що суд не призначав у справі судову земельно-технічну експертизу для вирішення питання щодо обладнання окремими системами водопостачання, каналізації, газопостачання і електропостачання, що містять незалежні прилади обліку та ізольовані прилади, тощо на кожній з частин спірної земельної ділянки.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Зокрема, від заявниці до суду надійшла заява про розгляд заяви без її участі, яка розглянута судом та задоволена.

Суд зазначає, що у даному разі неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, також і з огляду на те, що явка сторін судом обов`язковою визнана не була.

Дослідивши матеріали цивільної справи №521/8753/18, матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

З аналізу наведеної норми процесуального закону слід дійти висновку, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише у випадках і за умов, передбачених вказаною нормою; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Головне значення додаткового рішення полягає в забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом унаслідок неналежного виконання вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК України.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 року у справі № 904/8884/21 зазначила, що "додаткове рішення це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні".

Так, з матеріалів цивільної справи №521/8753/18 вбачається, що у травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільної сумісної власності подружжя, в якому з урахуванням уточнень просив: припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 665 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; виділити ОСОБА_2 в особисте користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 ), а саме: земельну ділянку пл. 215,5 кв. м. (у т. ч. земельна ділянка № 1 пл. 47,0 кв. м. з приляганням до фасадної і лівої зовнішніх меж ділянки, земельна ділянка № 2 пл. 168,5 кв. м. з приляганням до лівої і задньої зовнішніх меж ділянки); визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 ), а саме: земельна ділянка пл. 215,5 кв. м. (у т.ч. земельна ділянка № 1 пл. 47,0 кв. м. з приляганням до фасадної і лівої зовнішніх меж ділянки, земельна ділянка № 2 пл. 168,5 кв. м. з приляганням до лівої і задньої зовнішніх меж ділянки); в загальне користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виділити земельну ділянку пл. 220 кв. м. з приляганням до фасадної, лівої та правої межі земельної ділянки; межі ділянок встановити згідно додатку № 3 «Варіант порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 » до комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 20-3990 від 21.12.2020 року.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 25.05.2021 року у справі 521/8753/18, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 06.07.2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя задоволено у повному обсязі; припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 665 кв.м. за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; виділено ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в особисте користування 1/2 частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 ), а саме: виділено земельну ділянку, площею 215.5 кв: м. (у т. ч. земельна ділянка № 1 пл. 47.0 кв. м. з приляганням до фасадної і лівої зовнішніх меж ділянки: земельна ділянка № 2 пл. 168.5 кв. м. з приляганням до лівої і задньої зовнішніх меж ділянки), що визначена комісійною судовою будівельно-технічною експертизою № 20 - 3990, від 21.12.2020 року, співвласнику 1, визначеному в додатку № 3 «Варіант порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 » рожевим кольором; визнано за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право приватної власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 ), а саме: на земельну ділянку, площею 215.5 кв. м. (у т. ч. земельна ділянка№ 1 пл. 47,0 кв. м. з приляганням до фасадної і лівої зовнішніх меж ділянки, земельна ділянка № 2 пл. 168,5 кв. м. з приляганням до лівої і задньої зовнішніх меж ділянки), що визначена комісійною судовою будівельно-технічною експертизою № 20-3990, від 21.12.2020 року, співвласнику 1, визначеному в додатку № 3 «Варіант порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 » рожевим кольором; в загальне користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виділено земельну ділянку пл. 220 кв. м. з приляганням до фасадної, лівої та правої межі земельної ділянки; межі ділянок встановлено згідно додатку № 3 «Варіант порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 » до комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 20-3990 від 21.12.2020 року; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Розглянувши вимоги заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд констатує, що в рамках справи №521/8753/18 вирішувалося лише питання щодо поділу спільної сумісної власності подружжя у частках, визначених позивачем, з урахуванням висновків комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 20-3990 від 21.12.2020 року. При цьому, як встановлено судом, зустрічного позову відповідачем в рамках даної справи не подавалося, вимог щодо врахування у справі № 521 8753/18 висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.06.2020 року у справі № 521/15787/15-ц; розподілу обов`язку щодо приведення інженерних комунікацій для убезпечення окремих об`єктів нерухомості, розташованих на спірній земельній ділянці відповідно до рішення від 25.05.2021 року у справі № 521/8753/18; виділення земельної ділянки на якій розташовано будинок у власність ОСОБА_1 для влаштування сходів на другий поверх спірного будинку; отримання ОСОБА_1 додаткового дозволу на будівництво сходинок іншого власника 1/2 частини земельної ділянки - ОСОБА_3 ; узгодження геометричного розміру цих сходинок, а саме чи на власний розсуд, чи за погодженням з ОСОБА_3 ; розподілу обов`язку щодо проведення інженерних комунікацій (електромережа, водопостачання тощо) до розділених земельних ділянок; способу проведення комунікацій до земельної ділянки ОСОБА_1 , зокрема через земельну ділянку ОСОБА_2 ; розміщення лічильників електропостачання, водопостачання та місця їх розташування ані позивачем, ані відповідачем не заявлялися, та вони не досліджувалися під час розгляду справи судом першої інстанції та під час перегляду судом апеляційної інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України вбачається, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відтак, враховуючи те, що у даній справі судом питання, викладені заявницею у заяві про ухвалення додаткового рішення не вирішувалися під час ухвалення судових рішень ані судом першої, ані судом апеляційної інстанцій, суд вважає, що підстави для ухвалення додаткового рішення за вимогами, викладеними ОСОБА_1 у заяві про ухвалення додаткового рішення відсутні.

Керуючись ст. 264, 270, 354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 19.05.2025 року (вх. №32350) про ухвалення додаткового рішення у справі №521/8753/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.О. Шевчук