Справа № 366/3318/24
Провадження № 2/366/141/25
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

30 квітня 2025 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючогосудді Ткаченко Ю.В., за участю секретаря судових засідань Морозової Я.Р., за участю сторін: представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Демидко І.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши в селищі Іванків Київської області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" в особі представника - Мєшніка Костянтина Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
07 листопада 2024 року до Іванківського районного суду Київської області надійшла справа за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" (далі Позивач) в особі представника Мєшніка Костянтина Ігоровича (далі Представник позивача) до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 21 540, 41 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот сорок гривень сорок одна копійка) та судовий збір по справі в сумі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 08 грудня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 08 грудня 2019 року. У змісті Анкети-заяви, визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови.
На підставі укладеного договору, відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку НОМЕР_1 в розмірі 35 000,00 грн. (тридцять п`ять тисяч гривень).
Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором від 08 грудня 2019 року, в частині погашення заборгованості по кредиту у строки та розмірах визначених умовами договору.
Станом на 25 серпня 2024 року заборгованість за кредитним договором від 08 грудня 2019 року становить 21 540,41 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот сорок гривень сорок одна копійка), яка складається з:
загального залишку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21 540,41 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот сорок гривень сорок одна копійка);
заборгованості за пенею та за порушення грошового зобов`язання в розмірі 0 грн.
З підстав невиконання позичальником умов кредитного договору від 08 грудня 2019 року в частині повернення залишку заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за пенею та за порушення грошового зобов`язання, АТ "Універсал Банк" просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 540,41 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот сорок гривень сорок одна копійка) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).
Ухвалою суду від 21.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін, сторонам встановлені строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення /а.с. 47-48/.
13.01.2025 через систему «Електронний Суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Демидко І.В. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свою відмову обґрунтовує тим, що, по-перше, Позивач не надав суду підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг. Крім того, наданий банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. По-друге надана Позивачем копія витягу з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не визнається Відповідачем та не містить її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами 08.12.2019 шляхом підписання анкети-заяви. По-третє відсутні також підстави вважати, що при укладенні договору з Відповідачем АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Також, звертають увагу суду на те, що позивачем не надано до суду доказів, щодо:
- загальної суми грошових коштів, яка була надана відповідачу згідно анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 08.12.2019 та чим вона підтверджується;
- факту видачі картки;
- загальної суми грошових коштів, які були отримані відповідачем за весь період, починаючи з 08.12.2019;
- виписки щодо руху коштів по банківському рахунку;
- доказів підтвердження узгодження сторонами розміру тіла кредиту при наявному кредитному ліміті 35 000,00 грн. /а.с 63-73/.
13.01.2025 через систему «Електронний Суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Демидко І.В. надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій просять застосувати строки позовної давності до вимог Позивача. Відповідач у даній заяві посилається на те, що в розрахунку Позивача заборгованість визначена в розмірі 21 540,41 грн. станом на 25.08.2024 року, відповідач не погоджується з наданим Позивачем розрахунком /а.с. 74-83/.
16.01.2025 через систему «Електронний Суд» від представника позивача АТ «Універсал Банк» Мєшніка К.І. надійшла Відповідь на відзив, в якій просять задовольнити позовні вимоги за позовом АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Відповідь на Відзив обґрунтована тим, що підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору, а також Витяг з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів (monobank | Universal Bank) та Витяг з Тарифів за карткою Monobank формують Договір про надання банківських послуг в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з чим погодився відповідач шляхом підписання Анкети-заяви. Анкетазаява є невід`ємною частиною Договору і враховуючи її зміст, підписавши Анкетузаяву, Відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма частинами договору і отримав відповідні примірники. Тобто, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису, який є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах. Отже, підписанням анкети - заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 08.12.2019 р., а також засвідчив, що він повідомлений Банком у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства.
Розрахунок заборгованості є належним доказом та відповідає Деталізованій виписці про рух коштів по картковому рахунку, яка в свою чергу є допустимим, належним та достатнім доказом, що підтверджує факт користування відповідачем кредитними коштами, факт та дату надання кредитних коштів, а також існування заборгованості і її розмір. З Деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку Відповідача та наданого разом з позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідач користувався отриманою кредитною карткою та частково погашав утворену заборгованість, але станом на момент подання позову має заборгованість перед ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у розмірі 21 540.41 грн. /а.с. 91-252 том 1/.
Розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин /том 1: а.с. 54-57, 58, том 2 : а.с. 7, 12/.
Представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Демидко І.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд застосувати до вимог Позивача строк позовної давності з підстав, викладених у заяві від 13.01.2025 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно положень до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, 08 грудня 2019 року між АТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ "Універсал Банк" відкрило ОСОБА_1 поточний рахунок у гривні та надано кредит у вигляді встановленого максимального кредитного ліміту на картковий рахунок НОМЕР_1 в розмірі 35 000,00 грн. (тридцять п`ять тисяч гривень) /а.с. 8/.
У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згодна з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення.
Відповідно до п. 3 анкети-заяви, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови. Окрім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
Підписавши анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодила такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання, а тому її твердження про те, що жодних документів, які б підтверджували погодження із нею сплату грошових коштів, не відповідає фактичним обставинам справи.
Також підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису в мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6).
До кредитного договору банком долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank UniversalBank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Тарифи Чорної картки «Monobank» /а.с. 9-26/.
З довідки АТ «Універсал банк» про наявність рахунку від 15.01.2025 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 (чорна картка), статус картки - активна /а.с. 114 том 1/.
Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» про розмір встановленого кредитного ліміту від 15.01.2025 року, вбачається, що 08.12.2019 року ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміту в розмірі 2 000 грн. (дві тисячі гривень), який в подальшому неодноразово збільшувався, та станом на 26.02.2022 року становив 12 225 грн. /а.с. 115 том 1/.
Згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач ОСОБА_1 активно користувалася кредитною (платіжною) карткою, а саме: розраховувалась в магазинах, поповнювала картку, знімала готівку в банкоматі, здійснювала переказ грошових коштів на інші карткові рахунки, частково погашала утворену заборгованість /а.с. 209-249 том 1/.
Судом встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі.
Згідно із наданим банком розрахунком заборгованість по договору від 25 серпня 2024 року у відповідача існує заборгованість у розмірі 21 540,41 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот сорок гривень сорок одна копійка), яка складається з:
загального залишку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21 540,41 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот сорок гривень сорок одна копійка);
заборгованості за пенею та за порушення грошового зобов`язання у розмірі 0 грн.
Загальна заборгованість за договором від 25 серпня 2024 року складає 21 540,41 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот сорок гривень сорок одна копійка), що підтверджується відповідним розрахунком, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами договору /а.с. 6-7 том 1/.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено «відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості».
Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідно до частина шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Також, із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору встановлено, що без ознайомлення з Умовами обслуговування рахунків особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифами за карткою Monobank подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.
Отже, заповненням Анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 12 червня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.
Крім того, даний договір відповідачем в установленому порядку не оспорений, отже, зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню.
Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт того, що відповідач неналежним чином виконував покладені за кредитним договором зобов`язання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Право позивача як кредитодавця на своєчасне отримання позичених сум на умовах і в строки, що обумовлені договором кредитування, є порушеним та підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь сум заборгованості за цим договором у вищезазначеному розмірі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено на підставі належних доказів, з урахуванням особливостей проекту monobank, волевиявлення сторін на укладення правочину, зокрема погодження банком заявки позичальника на його укладення, а також підставності стягнення заборгованості за кредитом в розмірі, заявленому до стягнення та не спростованого відповідачем згідно розрахунку за тілом кредиту, а тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення..
Щодо заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Демидко І.В. про застосування до вимог позивача строків позовної давності суд відзначає наступне.
Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.
У ч. 1 ст. 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважаться, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України).
Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Судом було встановлено, що відповідач та її представник не обґрунтували та не довели наявності порушеного або оспорюваного права чи інтересу у цій спраі.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 , - адвоката Демидко І.М. не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн. /а.с. 38/.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 3 028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).
Керуючись ст. ст. 4, 5, 81, 141, 264, 268, 280-284 ЦПК України, суд-
Позов Акціонерного товариства "Універсал Банк" в особі представника - Мєшніка Костянтина Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
загального залишку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21 540,41 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот сорок гривень сорок одна копійка);
заборгованості за пенею та за порушення грошового зобов`язання в розмірі 0 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Іванківський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 05 травня 2025 року

Відомості про учасників сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 21133352, 04114, м. Київ вул. Автозаводська,54/19

Представник позивача: Мєшнік Костянтин Ігорович

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1

Суддя: Юрій ТКАЧЕНКО