Справа № 464/3891/24 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/811/3718/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 28 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 06 серпня 2023 року о 16 год. 27 хв. на пр. Ч.Калини, 52 у м. Львові трапилось ДТП за участю транспортних засобів "Audi" р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 цивільно-правова, відповідальність якої застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" з припаркованими автомобілями "Nissan" р.н. НОМЕР_2 , "Jeep" р.н. НОМЕР_3 , "Smart" р.н. НОМЕР_4 .

Вказував, що постановою Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП. З метою відшкодування збитків він звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна".

Зазначав, що ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" здійснило розрахунок страхового відшкодування та запропонувало до виплати суму страхового відшкодування в розмірі 53 275, 22 грн. Враховуючи, що даної суми не достатньо для проведення ремонту пошкоджених транспортних засобів позивач звернувся до судового експерта Вербового В.В. з метою проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Стверджував, що відповідно до висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 191 741, 72 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 82 468, 34 грн.

Вважав, що виплачений страховою компанією розмір страхового відшкодування не відповідає реальному розміру матеріального збитку, заподіяного позивачу пошкодженням належних йому тз в ДТП від 06 серпня 2023 року, у зв`язку із чим з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" підлягає стягнення доплата страхового відшкодування у вигляді різниці між реальною вартістю відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля та виплаченим страховим відшкодуванням, а також вартість евакуації тз з місця ДТП: 82468, 34 грн. - 53275, 22 грн. +1100, 00 грн =30293, 12 грн.

Просив суд стягнути на його користь: з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" страхове відшкодування у розмірі 30 293, 12 грн; cтягнути з ОСОБА_2 на його користь 109 273, 38 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та 20 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 28 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 30293, 12 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 109273, 38 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Апеляційну скаргу на рішення суду в частині стягненого страхового відшкодування у розмірі 30293,12 грн. подав Волошко І.С. в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна".

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції повністю проігнорував наявність висновку експерта Картавова Ю.О. № 431.24 від 25 січня 2024 p., який був долучений до відзиву Відповідачем 1, хоча в суду був обов`язок його проаналізувати та оцінити.

Вказує, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що виплата страхового відшкодування проводилася на картковий рахунок ОСОБА_3 , що підтверджується інформаційними довідками (банківськими випусками) про рух коштів по картці, долученіими до позовної ,v заяви, та розпорядження на виплату страхового відшкодування, які наявні в матеріалах справи.

Стверджує, що якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість ПОСЛУГ по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно- матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням СУМ податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Водночас, у випадку перерахування страховиком коштів безпосередньо потерпілому, то розрахунок сум виплати страхового відшкодування повинен здійснюється без урахування сум податку на додану вартість.

Вважає відсутніми підстави для сплати ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в аналізованій ситуації на користь потерпілої особи суми податку на додану вартість за відновлювальний ремонт з врахуванням фізичного зносу транспортного засобу, пошкодженого внаслідок настання страхового випадку.

Просить рішення Сихівського районного суду міста Львова від 28 жовтня 2024 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 30 293, 12 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у стягненні з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 50 293, 12 грн.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 19 травня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що постановою Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2023 року відповідачку ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вищезгаданої постанови, 06 серпня 2023 року о 16 год. 27 хв. на пр. Ч.Калини, 52 у м. Львові трапилось ДТП за участю транспортних засобів "Audi" р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність якої застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" з припаркованими автомобілями "Nissan" р.н. НОМЕР_2 , "Jeep" р.н. НОМЕР_3 , "Smart" р.н. НОМЕР_4 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак, факт винуватості відповідача ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 06 серпня 2023 року, є встановленим та не підлягає доказуванню.

Згідно висновку судового експерта Вербова В. №166 від 27 жовтня 2023 року вартість відновлювального ремонту автомобілів становить 191 741, 72 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобілів з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 82 468, 34 грн.

ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 53 275, 22 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статей 22, 1192 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), має право на їх повне відшкодування, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки "Audi" д.н.з. НОМЕР_5 , яким керував відповідач ОСОБА_2 , був застрахований у ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР7609921.

Позивач із покликанням на висновок судового експерта Вербова В. №166 від 27 жовтня 2023 року звернувся до із вимогою про здійснення страхового відшкодування і ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 53 275, 22 грн.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виплачений страховою компанією розмір страхового відшкодування не відповідає реальному розміру матеріального збитку, заподіяного позивачу пошкодженням належного йому тз в ДТП від 06 лютого 2023 року, у зв`язку із чим з ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" необхідно стягнути доплату страхового відшкодування у вигляді різниці між реальною вартістю відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля та виплаченим страховим відшкодуванням, а також вартість евакуації тз з місця ДТП: 82 468, 34 грн. 53 275, 22 грн. +1 100, 00 грн. = 30 293, 12 грн. грн. та стягнути з ОСОБА_2 109273, 38 грн. (191 741, 72 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля 82 468, 34 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу).

Враховуючи те, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 06.08.2023 з вини ОСОБА_2 відповідальність якої була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна", такі не в повному розмірі здійснено виплату страхового відшкодування, враховуючи розмір страхової виплати, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 109273, 38 грн. (191741, 72 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля - 82468, 34 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу) суд стягнув з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Згідно із частиною 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Положеннями ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (постанова Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 639/2981/19).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує моральну шкоду самим фактом ДТП та її наслідками, що призвели до пошкодження транспортного засобу, порушення нормальних життєвих зв`язків, роздратованістю, постійними переживаннями, нервовим стресом.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що сам факт протиправного пошкодження відповідачем майна позивача є достатнім та безумовним свідченням пережитих моральних страждань та з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, визначив розмір моральної шкоди, який підлягає стягнення на користь ОСОБА_1 в сумі 10 000 гривень.

Вимоги позивача про стягнення на його користь 20 000 гривень моральної шкоди з урахуванням обставин справи, зокрема того, що в силу закону, відповідач відшкодовує матеріальну шкоду є завищеними, належним чином не мотивованими, тому в такому розмірі моральна шкода не може бути стягнутою.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 28 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 19 травня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.