справа №2-112/2010р
провадження № 2-зз/732/1/25
Ухвала

про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову

27.05.2025 м. Городня

Городянський районний суд Чернігівської області Бойко А. О., у присутності секретаря судового засідання Пінчук С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним договору дарування та визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю,

заінтересовані особи: Городянський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Сова В.Ф.,

УСТАНОВИВ:

23.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Городянського районного суду Чернігівської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову, у якому заявник просить скасувати арешт на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали Городнянського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2010 року у справі № 2-112/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним договору дарування та визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, державна реєстрація обтяження від 22.02.2010, реєстраційний номер обтяження 9543358, реєстраційний номер нерухомого майна 100, обтяжувач Городянський ВДВС у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У поданій заяві про скасування заходів забезпечення позову заявник зазначає, що відповідач у вищевказаній справі ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За заявою сина спадкодавця ОСОБА_1 (заявника), як спадкоємця за заповітом, приватним нотаріусом Чернігівського районного округу Совою В. Ф. відкрита спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Заявник вказує, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , однак у зв`язку із накладеним арештом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який увійшов до спадкової маси після смерті батька заявника, він позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права на вказане нерухоме майно.

У поданій заяві заявник ОСОБА_1 просить розглянути заяву за його відсутності за наявними у справі документами.

Від Городнянського відділу ДВС у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист № 15566 від 27.05.2025 провести судове засідання без участі уповноваженого представника.

Приватний нотаріус Сова В. Ф. належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви, проте в судове засідання не з`явилася.

Згідно із ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також строки розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши справу № 2-112/2010р, заяву та додатки до неї, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно із ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

З конструкції ч. 1 ст. 158 ЦПК України убачається, що цивільним процесуальним законом визначено лише два суб`єкта наділених правом ініціювання питання про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, а саме безпосередньо судом або учасником справи в межах якої судом вживалися такі заходи.

У абз. 4 п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутися лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вивчивши матеріали цивільної справи № 2-112/2010р, суд встановив, що заявник ОСОБА_1 участі під час розгляду цивільної справи № 2-112/2010р не брав, а тому не набув статусу учасника справи.

Отже, ОСОБА_1 , який не брав участь та не набув статусу учасника по справі №2-112/2010р, позбавлений права на звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих під час розгляду цієї справи, в порядку ст. 158 ЦПК України.

Між тим, суд зазначає, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі №607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі №756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі №759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі №757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі №641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20).

Частиною 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Таким чином, з огляду на те, що заявник за цією заявою ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України в межах цивільної справи, в якій не брав участь по справі як сторона або третя особа, у зв`язку з чим позбавлений права на звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих в цій справі в порядку ст. 158 ЦПК України, а тому, за таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Одночасно, суд зазначає, що особа, яка є власником (володільцем) майна і яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.

Керуючись статтями 4, 158, 259-263, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним договору дарування та визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю про скасування заходів забезпечення позову, відмовити повністю.

Роз`яснити заявнику, що у випадку підтвердження належності йому майна, він має право звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на майно, на яке було накладено арешт, та про зняття арешту з вказаного майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена і підписана 27.05.2025.

Суддя А. О. Бойко