справа № 489/2124/25 провадження №2/489/1806/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - А-Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У березні 2025 року А-Банк через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 45008,87грн. та понесені судові витрати.

Як на підставу позовних вимог вказано, що відповідач звернулася до А-Банк з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Будучи клієнтом Банку, 02.10.2020 сторони уклали кредитний договір А203СТ46, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 36600,00 грн. строком на 41 місяць (до 01.03.2024) зі сплатою процентів в розмірі 50,0 відсотків щорічно та комісії в розмір 0,00 грн. (кредитний договір складається із заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту).

У зв`язку із порушенням відповідачем грошових зобов`язань станом на 26.03.2025 утворилася заборгованість в розмірі 45008,87 грн., яка складається із 26153,68 грн. заборгованості по кредиту, 18855,19 грн. заборгованості по процентам та 0,00 грн. по комісії та пені.

Посилаючись на наведені обставини та не погашення заборгованості відповідачем позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач звернулася до А-Банк з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

02.10.2020 відповідач простим електронним підписом підписала Заяву клієнта № А203СТ46, відповідно до якої отримала кредит в розмірі 36600,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою процентів в розмірі 50 % на рік та комісії в розмір 0,00 грн. Розмір щомісячного платежу складає 1986,99 грн.

Пунктом 11 Заяви відповідач погодилася, що ця Заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк», Паспорту споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту становлять кредитний договір.

Із підписанням Заяви, відповідач підписала Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для спожива та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, умовами якої визначено графік погашення кредиту та сплати інших, передбачених кредитним договором платежів.

До укладення кредитного договору відповідач ознайомилася та підписала паспорт споживчого кредиту.

Виплата відповідачу кредиту в розмірі 36600,00 грн. підтверджується меморіальним ордером № TR.15372959.30614.1559 від 02.10.2020 та випискою по кредиту за період 09.10.2020 25.03.2025.

Згідно розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань, станом на 26.03.2025 утворилася заборгованість в розмірі 45008,87 грн., яка складається із 26153,68 грн. заборгованості по кредиту, 18855,19 грн. заборгованості по процентам та 0,00 грн. по комісії та пені.

Так як вказана заборгованість відповідачем не погашена Банк просить стягнути її в судовому порядку.

Правове регулювання та мотиви суду

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведе та те, що між сторонами виникли кредитні правовідносини та доведення позивачем порушення відповідачем взятих грошових зобов`язань по кредитному договору, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 45008,87 грн., яка нічим не спростована, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за договором № А203СТ46 від 02.10.2020, яка станом на 26.03.2025 складає 45008,87 грн. (сорок п`ять тисяч вісім гривень 87 коп.) та судовий збір в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк», , місцезнаходження: м. Дніпро, вул.Батумська,11;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 03.06.2025.

Суддя І.В.Коваленко