14.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/213/25
Номер провадження: 2/205/1566/25
14 квітня 2025 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відшкодування заборгованості по сплаті комунальних послуг, -
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод»(далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відшкодування заборгованості по сплаті комунальних послуг.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 16.10.2008 року Публічним акціонерним товариством «Дніпропетровський трубний завод» (далі ПАТ «ДТЗ») було надано у тимчасове платне користування ОСОБА_1 (далі Відповідач -1) жилу кімнату № НОМЕР_1 у гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній кімнаті гуртожитку був прописаний син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ( далі Відповідач-2). Станом на 01.11.2024 року відповідачі мають заборгованість перед позивачем по сплаті за житлово комунальні послуги у розмірі 71 135 грн. 42 коп. Незважаючи на неодноразові повідомлення, останнє було відправлене позивачем 11.08.2024 року, добровільно погасити заборгованість відповідачі не бажають, чим заподіюють позивачу матеріальні збитки.
Оскільки строк позовної давності, встановлений законодавством України, не дозволяє позивачу вимагати сплати повної суми боргу у судовому порядку, позивач надає розрахунок заборгованості відповідачів за спожиті останніми комунальні послуги за період з 01.11.2021 року по 31.12.2023 року, де загальна заборгованість за комунальні послуги складає 24 892 грн. 28 коп.
У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача змушена звернутися до суду та просити суд стягнути солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 суму заборгованості по сплаті комунальних послуг у загальному розмірі 24 892 грн. 28 коп.
Відповідачі у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подали.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Від відповідачів будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Від відповідачів будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Такий учасник справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином були повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ними причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що на підставі ордера на жилу площу в гуртожитку № 1099 від 16.10.2008 року ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» було надано у тимчасове платне користування ОСОБА_1 , а також, членам її сім`ї разом у складі на 2 осіб, а саме: ОСОБА_2 жилу кімнату № НОМЕР_1 у гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .
Матеріалами справи підтверджено, що згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.11.2024 року № 128/24, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З матеріалів справи вбачається, що відповідачами споживались, але не сплачувались такі комунальні послуги як постачання електроенергії, централізованого водопостачання та водовідведення, опалення, у зв`язку з чим, за період з 01.11.2021 року по 31.12.2023 року утворилась відповідна заборгованість перед позивачем у розмірі 24 892 грн. 28 коп..
Оскільки відповідачі у добровільному порядку своїх зобов`язань перед позивачем не виконує, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 130 ЖК України встановлено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством України.
Нормами статті 131 ЖК України передбачено, що Примірне положення про користування гуртожитками затверджується Кабінетом Міністрів України після консультацій з громадськістю, що проводяться відповідно до законодавства. Відповідно до Примірного положення про користування гуртожитками органи державної влади, органи місцевого самоврядування, власники гуртожитків після консультацій з громадськістю (громадськими об`єднаннями, створеними з метою захисту інтересів мешканців гуртожитків) за погодженням з профспілками (за наявності) затверджують положення про користування гуртожитками, що перебувають у їхній власності, управлінні, розпорядженні, користуванні.
На підставі першого підабзацу абз. 1 п. 11 «Примірного положення про користування гуртожитками», затвердженого Постановою КМУ № 498 від 20 червня 2018 року, наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.
Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання
Пунктом 10 постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» №630 від 21 липня 2005 року визначено, що споживач зобов`язаний вносити щомісячну плату за надані послуги згідно встановлених тарифів.
Згідно із п. 35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором.
Відповідно до п. 15 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року, який введено в дію 01 травня 2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі №712/8916/17 висловлена правова позиція, відповідно до якої факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
В даному випадку позивач надав суду докази того, що саме відповідачам було надано у користування житлове приміщення, яке забезпечувалось відповідними комунальними послугами.
У свою чергу відповідачами не надано суду жодних доказів, які б спростовували факт існування заявленої позивачем до стягнення заборгованості.Суд окремо зауважує, що відповідачі, будучи належним чином повідомлені про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилися, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням в сукупності всіх досліджених письмових доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 3 028 грн. 00 коп., по 1 514 грн. 00 коп. із кожного Відповідача окремо.
На підставі викладеного та керуючись керуючись ст.ст. 68, 130, 131 ЖК України, ст. ст. 15-16, 509, 526, 541, 610, 612, 615 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 137, 141, 206, 223, 247, 259,
263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-
1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відшкодування заборгованості по сплаті комунальних послуг задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.