Справа № 569/9943/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Баланович М.В.

за участі державного виконавця Мельника В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне заступника начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника В.В., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельник В.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань покладених на неї виконавчим листом 569/9942/21 виданим 11.01.2022 Рівненським міським судом.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №69044139 з виконання виконавчого листа №569/9943/21 виданого 11.01.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 49622,85 грн матеріальної шкоди та 1000 грн моральної шкоди, судові витрати по справі.

Рішення на сьогоднішній день не виконується, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на виконання боржником не здійснено. У зв`язку із значною сумою боргу на користь стягувача, ухиленням боржника від виконання виконавчого документу, у стягувача та Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є підстави вважати що боржник умисно уникає своїх боргових зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч.4 ст. 441 ЦПК України).

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельник В.В. у судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 вказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - ухилення громадянина України від виконання ним зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч.4 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи, до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Дослідивши матеріали у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для його розгляду і вирішення по суті, суд приходить до наступного висновку.

На виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №69044139 з виконання виконавчого листа №569/9943/21 виданого 11.01.2022 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 49622,85 грн матеріальної шкоди, 1000 грн моральної шкоди, та судових витрат по справі.

Виконавче провадження №69044139 відкрито постановою державного виконавця від 18.05.2025.

Постановами державного виконавця від 28.06.2022, 22.08.2023, 12.09.2024 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також рахунках які будуть відкриті.

Постановою державного виконавця від 22.08.2023 внесено зміни (доповнення) до реєстраційних даних, у зв`язку із зміною прізвища боржника на « ОСОБА_3 ».

Постановою державного виконавця від 12.05.2025 внесено зміни (доповнення) до реєстраційних даних, у зв`язку із зміною прізвища боржника на « ОСОБА_4 ».

10.09.2024 ОСОБА_2 звертався до державного виконавця із заявою з проханням звернутися до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України 12.05.2025 відсутні дані про отримання доходу боржника.

Згідно відповіді Державної податкової служби України від 12.05.2025, відсутні дані про суми доходу боржника.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нерухоме майно, на частину квартири за адресою АДРЕСА_1 та 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_2 .

З відповіді на запит виконавця Державна прикордонна служба України щодо перетину боржником державного кордону зазначили, що з 01.06.2022 по 12.05.2025 боржник ОСОБА_1 здійснювала перетин кордону.

Державним виконавцем 12.09.2024 здійснено виклик боржника №233807.

Державним виконавцем складено акт від 16.10.2024 за адресою АДРЕСА_1 , по місцю реєстрації боржника, про те, що за вказаною адресою потрапити до квартири не вдалося, на стукіт в двері ніхто не відчинив.

Відповідно до положення частини другої статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Таким чином, обмеження права виїзду за межі України виникає у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Оскільки, відповідно до частини четвертої статті 441 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається обов`язок доказування. При цьому особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що ним було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому згідно з частиною 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v. Bulgaria від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

Крім того, слід зазначити, що наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Із долучених до подання документів не вбачається, що матеріали виконавчого провадження були вручені боржнику, відсутні докази вручення боржнику викликів державного виконавця за адресою реєстрації.

Слід зазначити, що з моменту відкриття виконавчого провадження 18.05.2022 виклик державного виконавця здійснювався 12.09.2024, вихід на адресу реєстрації боржника був 16.10.2024, в період перебування боржника за кордоном, що вбачається з відповіді Державної прикордонної служби України.

Наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Подання державного виконавця не містить жодних посилань на конкретні факти навмисного чи іншого свідомого невиконання обов`язку та доказів на підтвердження цих фактів.

Як вбачається, з розпорядження №69044139, боржником було погашено частину заборгованості в розмірі 1000 грн 14.05.2025 не свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Крім того, до подання не долучено доказів того чи вживалися заходи щодо застосування до представника боржника приводу у зв`язку з ухиленням від явки за викликом державного виконавця у порядку, передбаченому п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Звертаючись до суду державний виконавець не довів, що боржник безпідставно ухиляється від виконання рішення суду, не вжив заходів для належного виконання рішення суду в межах наданих Законом державному виконавцеві повноважень, з урахуванням вжитих заходів державним виконавцем, їх співмірність, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання не перешкоджає повторному зверненню з аналогічним у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.353,354,441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника В.В., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О.Гордійчук