Справа № 694/465/25
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смовж О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.,

представника позивача Онишко В.М.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради про визначення місця проживання дитини та встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини матір`ю,

встановив:

14 лютого 2025 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява представника позивача - адвоката Сацика Р.В., в якій представник просить визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , та встановити факт самостійного виховання та утримання матір`ю ОСОБА_1 неповнолітньої сина ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі батька.

В обґрунтування позову зазначає, що 22.02.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 . Батьками ОСОБА_3 записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 02.02.2018 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , в розмірі 1500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Після розлучення позивач з сином ОСОБА_3 проживають окремо від відповідача, в квартирі, яка належить позивачу, за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі створені всі умови для того, щоб ОСОБА_3 мав належні умови виховання та утримання, був забезпечений всім необхідним для навчання, побуту, розвитку. Звенигородським ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ MЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 56343412. З моменту розірвання шлюбу відповідач самоусунувся від виховання сина. Також, відповідач має заборгованість по аліментах в розмірі 36 330 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 01.12.2024 року. Позивачка бере найактивнішу роль у вихованні сина, приймає участь у батьківських зборах, цікавиться життям сина, приймає активну роль у вирішенні будь-яких питань класу, забезпечує всім необхідним для школи (одягом, канцтоварами, підручниками та ін.), допомагає виконувати домашні завдання. У позивача з сином склалися прекрасні відносини, ОСОБА_4 є люблячою матір`ю та авторитетною особистістю для сина.

Позивачка є військовослужбовцем та проходить службу у ВЧ НОМЕР_1 з 26.08.2024 року. Під час перебування на службі догляд за дитиною здійснює мати позивачки, відповідач не бажає приймати участь у вихованні дитини та надав позивачці заяву, засвідчену приватним нотаріусом Бориспільського району нотаріального округу Київської області Харитонюк Ю.К., в якій зазначив, що ОСОБА_3 знаходиться на повному утриманні його матері, також, що він не приймає участі у вихованні. Отже, через дії відповідача, ОСОБА_1 позбавлена можливості вирішувати різного роду питання, що стосуються виховання ОСОБА_5 і потребують згоди батька. Також, ОСОБА_1 не може звільнитися з військової служби, через те, що не визначене місце проживання дитини та не встановлено факту самостійного виховання та утримання дитини матір`ю.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.02.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено дату підготовчого засідання.

11.03.2025 до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі, та не заперечує проти задоволення позову.

Ухвалою суду 19.03.2025 закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду.

Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради Кононенко І. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

10.04.2025 в судовому засіданні до участі у справі залучено у якості третьої особи без самостійних вимог ВЧ НОМЕР_1 .

19.05.2025 в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 вказала, що дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її самостійному вихованні та утриманні. На даний час проходить військову службу, фактично дитина без батьків, вихованням дитини займається бабуся. Наполягала на задоволенні позову.

19.05.2025 в судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений належним чином. Попередньо подав клопотання про розгляд справи без його участі, та не заперечує проти задоволення позову.

Виходячи з положень Закону України від 19 грудня 2024 року №4173-ІХ Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення ухвалення та проголошення судових рішень, враховуючи складність справи суд ухвалив відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, визначивши дату та час судового засідання, в якому буде відбуватися проголошення судового рішення на 23 травня 2025 року о 14.35.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог.

Судом встановлено, що під час проживання спільно у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками дитини зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

02.02.2018 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , в розмірі 1500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має заборгованість у сумі 36 330, 00 грн.

Відповідно до акту обстеження житло-побутових умов ОСОБА_1 встановлено, що малолітній ОСОБА_5 забезпечений одягом відповідно до віку, необхідними речами особистої гігієни, продуктами харчування, кімнату, де наявне спальне місце для сну та відпочинку, стіл для навчання, книги та зошити. ОСОБА_1 є військовослужбовцем, на час її перебування на службі догляд за дитиною здійснює бабуся ОСОБА_7 . Батьки дитини розлучені з 2018 року. Батько хлопчика проживає окремо, має заборгованість по сплаті аліментів. Мати створила для дитини всі необхідні умови для проживання, розвитку та відпочинку.

Згідно до характеристики, наданої директором Бориспільського ліцею «Основа», ОСОБА_8 навчається в ліцеї з першого класу, зарекомендував себе як старанний учень. Мати ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню сина, бере активну участь у житті класу і відвідує батьківські збори.

Відповідно до довідки № 2084/1536 від 06.02.2025 року, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 з 26.08.2024 року. Згідно службової характеристики характеризується позитивно, зауважень не має.

Відповідно до нотаріально засвідченої заяви встановлено, що батько - ОСОБА_2 , повністю розуміючи значення і правові наслідки своїх дій та без тиску зі сторони, підтверджує, що його малолітня дитина - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Києві, від народження і по теперішній час знаходиться на повному утриманні його матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Одночасно стверджує, що він, не приймає участі у вихованні дитини, відмовляється від здійснення постійного стороннього догляду (від батьківства), оскільки проживає в іншому місці, не підтримує родинні зв?язки та не має бажання вчиняти такі дії. Син ОСОБА_3 , проживає з матір?ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Бориспільської міської ради Київської області № 316 від 14.04.2025 року затверджено висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з висновку щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування вважає за можливе визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання спільної дитини, що підтверджується матеріалами справи, зокрема нотаріально засвідченою заявою батька ОСОБА_2 .

Матеріалами справи підтверджено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо від дитини.

Відтак, суд вважає доведеними належними та достатніми доказами позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом із матір`ю.

Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі № 363/214/17-ц дійшов висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що позивач не приховує мету встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини вирішення питання щодо звільнення з військової служби або переведення її на службу до формування, розташованого якнайближче до місця проживання дитини, а також для реалізації можливості надалі особисто здійснювати свої батьківські обов`язки, які покладені статтею 150 СК України, діяти в інтересах дитини незалежно від волі відповідача, здійснювати захист прав та інтересів дитини, безперешкодно змінювати місце проживання та реєстрації дитини.

Водночас, керівництво за місцем проходження служби для вирішення поставлених позивачем питань вимагає саме судового рішення про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

В цій частині суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов?язок та військову службу" - військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

- військовослужбовці-жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років;

- виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з нею (з ним) проживають, без батька (матері).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, її син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досяг 18-річного віку, ОСОБА_1 не перебуває у шлюбі із батьком дитини (шлюб розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2018 року). Батько дитини ОСОБА_2 не проживає з дитиною та відмовляється від здійснення постійного догляду дитини.

Відповідно до пункту 2 частини дванадцятої статті 26 "Про військовий обов?язок та військову службу" військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України;

Виходячи з такого, враховуючи те, що вимога про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини матір`ю фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих прав, зокрема й трудових (службових), суд знаходить обґрунтованим та виправданим у даному випадку поставлене позивачем питання щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Фактичні обставини, встановлені судом в судовому засіданні, а також наявні у справі докази у їх сукупності підтверджують те, що позивач самостійно здійснює виховання та утримання свого неповнолітнього сина, проти чого не заперечує батько дитини.

Стосовно розподілу судових витрат, то позивач висловила бажання залишити їх за собою, тому судові витрати у цій справі розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 24, 112 СК України, ст. 189-200, 206 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради про визначення місця проживання дитини та встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини матір`ю задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (рнокпп НОМЕР_2 ).

Встановити факт самостійного виховання та утримання матір`ю - ОСОБА_1 неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 26.05.2025.

Суддя О.Ю. Смовж

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ).