Березівський районний суд Одеської області
28.05.2025
Справа № 494/601/25
Провадження № 2/494/359/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.20205 року м. Березівка Одеської області

Березівський районний суд Одеської області в складі:

судді - Римар І.А.

за участю секретаря судового засідання - Антонишиної І.С

розглянувши у відкритому судовому засіданнів в залі суду м. Березівка Одеської області заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення у цивільній справі №494/601/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю " ІЗІ КРЕДИТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Березівського районного суду Одеської області з заявою, в якій просять суд розстрочити виконання рішення Березівського районного суду Одеської області від 22.04.2025 року у справі №494/601/25 про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» на загальну суму 2 644 (дві тисячі шістсот сорок чотири) грн 00 коп та судовий збір 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн, а всього 5 672 грн на 19 місяців , частинами по 300 грн щомісячно, починаючи з 01.07.2025 року.

Свою заяву обґрунтовує тим, що вищезазначене рішення суду він визнає та не ухиляється від виконання зобов`язань, однак його скрутне матеріальне становище, спричинене об`єктивними обставинами , унеможливлює одноразову сплату всієї суми одним платежем. Також зазначив, що він як фізична особа- підприємець призупинив свою діяльність із грудня 2024 року через втрату клієнтів внаслідок економічної нестабільності, викликаної воєнним станом і його дохід за рік склав лише 11 745 грн. Вважає що ці обставини свідчать про його фінансову неспроможність сплатити 5 672 грн одноразово, тому просить розстрочити йому виконання цього рішення на 19 місяців зі сплатою по 300 грн щомісячно.

В судове засідання 28.05.2025 р ОСОБА_1 не з`явися. Одночасно 26.05.2025 р надіслав на адресу суду клопотання про слухання заяви без його участі на підставі поданих ним документів.

Представник ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» у судове засідання також не з`явився. Проте, 28.05.2025 року на адресу суду надіслав заперечення на заяву ОСОБА_1 , в якому просив відмовити у задоволенні вказаної заяви з тих підстав, що будь-які відстрочення та розтрочення судового рішення призведуть до ще більшого порушення прав Товариства, оскільки інфляційні процеси завдають матеріальної шкоди банку. Також зазначив, що подальше відтермінування виконання судового рішення лише збільшуватиме втрати Товариства. Тобто вважає, що заявник відмовляється виконувати не лише умови добровільно підписаного ним кредитного договору, а і рішення суду, яке відповідно до ст. 129 Конституції України є обов`язковим до виконання.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 22.04.2025 року позовні вимоги ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 644 грн та судовий збір 3028 грн. Рішення оскаржено не було та набрало законної сили.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка - це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановленні наперед.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст.435 ЦПК України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами

Законодавством встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як на підставу розстрочки виконання рішення суду заявник посилається на те, що наразі офіційно не працює, у зв`язку з чим його матеріальний стан є дуже обмеженим та нестабільним.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працездатна особа, документів, які б свідчили про наявність у нього інвалідності, хвороби, іншої надзвичайної ситуації, яка б підтвердила особливий характер обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду не надано, складне матеріальне становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Тобто, вирішуючи дане питання суд зазначає, що обставини, на які посилається заявник, не є виключними в розумінні статті 435 ЦПК України і не є підставою для розстрочення виконання рішення, яке набрало законної сили.

Крім того, суду не надано доказів звернення заявника до банку щодо вирішення питання мирового врегулювання на стадії виконання рішення суду та можливого затвердження графіка платежів, не надано доказів про наявність відкритого виконавчого провадження та стан його виконання.

За правилом ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку про недоведеність заявником обґрунтованих підстав для розстрочення виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81,353,435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення у цивільній справі №494/601/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю " ІЗІ КРЕДИТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя Римар І.А.