Справа № 456/2417/24
Провадження № 2/456/121/2025
РІШЕННЯ

іменем України

29 квітня 2025 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Яніцькій М.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Клочко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про зобов`язання відновити залишок коштів на картковому рахунку, припинення нарахування та скасування штрафних санкцій,

в с т а н о в и в :

Підстава позову /позиція позивача/. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал Банк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій з 18:37 год. по 18:40 год. 22.01.2024, тобто станом на 18:00 год. 22.01.2024, з врахуванням погашеного позивачем кредиту на суму 17 828,00 грн. Зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал Банк» припинити нарахування за картковим рахунком НОМЕР_1 в АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 процентів, комісій, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) з 18:00 год. 22.01.2024. Зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал Банк» скасувати нараховані за картковим рахунком НОМЕР_1 в АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 проценти, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) з 18:00 год. 22.01.2024. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є користувачем послуг Акціонерного товариства «Універсал Банк» та має відкритий у банку Відповідача рахунок за № НОМЕР_1 .20 листопада 2023 року за погодженням АТ «Універсал Банк», нею було встановлено кредитний ліміт на суму 100 000 гривень.Станом на 18:00 год. 22 січня 2024 року залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «АТ «Універсал банк» ОСОБА_1 становив 82 172,00 грн. За період з 24.01.2024 по 15.02.2024 кредитна заборгованість в сумі 17 828, 00 грн. визнана та сплачена нею повністю.Однак, 22 січня 2024 року з 18:37 год. до 18.40 години невідомі особи шляхом розміщення фішингового посилання «Єдопомога», у додатку «Вайбер», шляхом незаконних дій та обману, заволоділи її банківськими реквізитами банківського рахунку НОМЕР_1 без її згоди, поза її волею, у мобільному застосунку з її банківської карти несанкціоновано списувались кошти в різних сумах, що завдало їй матеріальних збитків на суму 112 320,00 грн.Аналізом виписки по рахунку встановлено, що 22.01.2024 з 18.37 год. по 18.40 год. відбулись 5 операцій по переказу коштів з вказаного рахунку на загальну суму 112 320,00 грн.Зі своєї сторони, повідомляє, що нею не розголошувалася третім особам інформація про номери карткових рахунків, пін-коди та інша конфіденційна інформація. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали.Таким чином, вона не мала намірів на збільшення кредитних коштів від «Універсал Банк», а також не переказувала зазначені кошти іншим особам, спірні транзакції відбулися поза її волею і свідомістю.Натомість, нею було докладено максимальних зусиль для якнайшвидшого блокування карткових рахунків, термінового звернення безпосередньо до чергового оператора ("Служба турботи Монобанку") банку, а також невідкладного звернення до правоохоронних органів, для фіксування та розслідування кримінального правопорушення.22 січня 2024 року о 18.42 год. нею, було невідкладно повідомлено банк про здійснення недозволеної (некоректної) письмово платіжної операції та прохання про заблокування карткового рахунку. Повідомлення було надіслано через соціальну мережу messenger черговому спеціалісту в службу підтримки банку АТ «Універсал Банк». Від банку одразу надійшла відповідь, що інформація перевіряється. По завершенню переписки її банківська картка була заблокована, а спеціаліст банку (Вероніка) рекомендувала звернутись в кіберполіцію. Того ж дня, 22.01.2024 о 23.47. год., вона звернулась Стрийське районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, де вона є потерпілою особою. Згідно Витягу з реєстру досудових розслідувань кримінальних правопорушень зареєстровано кримінальне провадження №0000095 за ч. 4 ст. 190 КК.Коли вона одразу зайшла в додаток «Монобанк», то виявила, що на її банківській картці «Монобанк», без її згоди, збільшено кредитний ліміт її рахунку НОМЕР_1 до 170 000,00 грн. та одночасно без її згоди, поза її волею, було здійснено п`ять платежів на невідому їй картку № НОМЕР_2 на загальну суму 112 320,00 грн. із зазначенням мети платежу «повернення боргу». Відтак, через незаконні дії з її особистим банківським рахунком у неї з`явилась заборгованість на суму 112 320,00 гривень.Зазначає, що відповідно до Умов і правил обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | UniversalBank розділу II Загальні умови випуску та обслуговування Платіжних карток пункту 5 «Надання та обслуговування кредиту» зазначено, що ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний застосунок або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування.Також зазначено, що сторони домовилися, що Банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в Договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються Клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта та/або у Мобільному застосунку. Однак, з боку АТ «Універсал Банк» дана умова договору виконана не була, оскільки її жодним чином не повідомили про збільшення кредитного ліміту, запит на який вона не надавала.Пункт 6.1.5. Договору дає право клієнту оскаржувати будь-які операції, зазначені у виписці про стан рахунку, не пізніше 20 календарних днів з дати проведення операції, шляхом надання письмової заяви до управління/відділення Банку або за допомогою каналів дистанційної комунікації. У випадку непред`явлення письмової претензії в Банк за вказаними у виписці операціями у зазначений строк, вказані у виписці операції вважаються підтвердженими та погодженими Клієнтом і відсутні підстави щодо їх подальшого оскарження.Окрім термінового письмового звернення до Відповідача через соціальну мережу messenger черговому спеціалісту в службу підтримки ("Службу турботи) банку АТ «Універсал Банк» про здійснення недозволеної (некоректної) платіжної операції та прохання заблокувати картковий рахунок, яке мало місце 22 січня 2024 р. о 18.42 год., вона неодноразово зверталась до банку з листами (від 26.01.2024, 02.02.2024) про повернення несанкціоновано списаних коштів та припинення нарахування штрафних санкцій. Однак, Відповідачем листами №QEVR-794534 від 28.01.24, №50816 від 09.02.2024, №50786 від 08.02.2024 їй було відмовлено у задоволенні її заяв, пояснень про причини збільшення кредитного ліміту без її згоди не надано та рекомендовано звернутись зі скаргою до органів суду.

У відповіді на відзив, позивач ОСОБА_1 вказує на те, що не визнає обставину щодо користування грошовими коштами в межах кредитного ліміту в сумі 112 320,00 грн., на що вказує представник відповідача у відзиві на позовну заяву. В позовній заяві нею чітко зазначено, що 22 січня 2024 року з 18:37 год. до 18.40 години невідомі особи шляхом розміщення фітингового посилання «Єдопомога», у додатку «Вайбер», шляхом незаконних дій та обману, заволоділи її банківськими реквізитами банківського рахунку без її згоди, поза її волею, у мобільному застосунку з її банківської карти несанкціоновано списувались кошти в різних сумах, що завдало їй матеріальних збитків на суму 112 320 грн. Аналізом виписки по рахунку встановлено, що 22.01.2024 з 18.37 год. по 18.40 год. відбулось 5 операцій по переказу коштів з вказаного рахунку на загальну суму 112 320 грн. Зі своєї сторони, повідомляє, що нею не розголошувалася третім особам інформація про номери карткових рахунків, пін-коди та інша конфіденційна інформація. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. Таким чином, вона жодним способом не передавала свої персональні дані іншим особам, не мала намірів на збільшення кредитних коштів від «Універсал Банк», а також не переказувала зазначені кошти іншим особам, спірні транзакції відбулися поза її волею і свідомістю. Договірні зобов`язання з її боку не порушувались. Відповідно до п.6.2.8 Глави 6 Розділу II Умов і правил, Клієнт зобов`язаний зберігати ПІН-код, коди доступу, Аутентифікаційні дані в таємниці і ні за яких обставин не повідомляти їх третім особам. У разі одержання Клієнтом інформації щодо несанкціонованих операцій з його карткою або при виникненні підозр щодо шахрайства, він повинен якнайшвидше звернутись до Центру клієнтської підтримки банку. Зазначає, що нею було докладено максимальних зусиль для якнайшвидшого блокування карткових рахунків, термінового звернення безпосередньо до чергового оператора ("Служба турботи Монобанку") банку, а також невідкладного звернення до правоохоронних органів, для фіксування та розслідування кримінального правопорушення. 22 січня 2024 року о 18.42 год. нею було невідкладно письмово повідомлено банк про здійснення недозволеної (некоректної) платіжної операції та прохання про заблокування карткового рахунку. Повідомлення було надіслано через соціальну мережу черговому спеціалісту в службу підтримки банку АТ «Універсал Банк». Від банку одразу надійшла відповідь, що інформація перевіряється. По завершенню переписки її банківська картка була заблокована, а спеціаліст банку (Вероніка) рекомендувала звернутись в кіберполіцію. Того ж дня, 22.01.2024 о 23.47. год., вона звернулась Стрийський РУП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, де вона є потерпілою особою. Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальних правопорушень зареєстровано кримінальне провадження №0000095 за ч. 4 ст. 190 КК. Коли вона одразу зайшла в додаток «Монобанк» то виявила, що на її банківській картці «Монобанк», без її згоди, збільшено кредитний ліміт її рахунку до 170 000,00 грн., про яке в порушення договірних зобов`язань з боку відповідача її не було повідомлено шляхом надсилання повідомлення у мобільний додаток. Крім того, одночасно поза її волею, було здійснено п`ять платежів на невідому їй картку № НОМЕР_2 на загальну суму 112 320.00 грн. із зазначенням мети платежу - «повернення боргу». Зазначає, що відповідно до Умов і правил обслуговування в АТ УНІВЕРСА. БАНК" при наданні банківських послуг, ліміт кредитування та строки його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі. Ліміт для використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний застосунок або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. Також зазначає, що сторони домовилися, що Банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в Договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються Клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта та/або у Мобільному застосунку. Однак, з боку АТ «Універсал Банк» дана умова договору виконана не була, оскільки її жодним чином не повідомили про збільшення кредитного ліміту, запит на який вона не надавала. Окрім термінового письмового звернення до Відповідача через соціальну мережу черговому спеціалісту в службу підтримки ("Службу турботи") банку АТ «Універсал Банк» про здійснення недозволеної (некоректної) платіжної операції та прохання заблокувати картковий рахунок, яке мало місце 22 січня 2024 року о 18.42 год., вона неодноразово, в межах 20 календарних днів з дати проведення незаконної операції поза її волею, зверталась до банку з листами ( від 26.01.2024, 02.02.2024) про повернення несанкціоновано списаних коштів та припинення нарахування штрафних санкцій. Однак, Відповідачем листами від 28.01.24, від 09.02.2024, від 08.02.2024 їй було відмовлено у задоволенні її заяв, пояснень про причини збільшення кредитного ліміту без її згоди не надано та рекомендовано звернутись зі скаргою до органів суду. Із прін-скріну з системи банку, який наведений відповідачем у відзиві на позовну заяву, з 18:31:51 по 18:41:37 із трьох різних девайсів було проведено ряд операції зокрема «інформування ризиків про вхід з нового девайсу» - «інформування ризиків про підтвердження нового девайсу» - «дозвіл на використання девайсу по лінку email» - «розлогій клієнта» - «заборона використання девайсу по лінку з email - «замовлення опл» - «підтвердження опл». Крім того, банком зазначається, що вона особисто здійснила грошовий переказ отримувачу ОСОБА_2 , однак банк не спростував здійснення операцій щодо переказу коштів сторонніми особами поза її волею, без її на то згоди. Вважає, що вона у розумінні п.41 ч.1 ст.86 Закону України "Про платіжні послуги" вимоги законодавства виконала належним чином та негайно, а саме після здійснення невідомими особами транзакцій за її рахунком проінформувала відповідача про зазначені обставини. В Постанові від 29.08.2022 по справі № 532/1349/19 Верховний Суд виснував, що лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Додатково зазначає, що в період шахрайських дій з її банківським рахунком на АТ «Універсал Банк» за відомостями з офіційних джерел засобів масової інформації було здійснено безперервні атаки, що в свою чергу можливо вплинуло на неї, як на клієнта банку. Підстави та обґрунтування позову узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16ц (провадження № 61-16504св18), постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16 (провадження № 61-17629св18), постанова КІЦС ВС від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23), постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року (справа № 552/2819/16-ц, провадження № 61-1396св18), постанові Верховного Суду від 26.08.2020 в справі №766/19614/18. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, відповідно до якої Умови та Правила надання банківських послуг є складовою кредитного договору, а саме: «З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі N342/180/17 зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Отже, підписана анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору». Вважає, що вона, як користувач карток своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткових рахунків відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, вона одразу повідомила про цей факт банк та в той же день звернулась до правоохоронних органів. Станом на сьогодні в кримінальному провадженні триває досудове розслідування, слідчим СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області проводяться усі необхідні слідчі (розшукові) дії спрямовані на встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення. Рапортом начальника СПШ ВКП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 11.06.2024 проведено аналіз виїмки руху коштів банківської карти, на яку було перераховані грошові кошти, які перераховано на банківську картку АТ «Універсал Банк» власником якої є ОСОБА_3 . Також, зазначає, що в момент скоєння злочину, здійснювався вхід в застосунок «Монобанку» за ІР-адресою НОМЕР_3 , який належить ТОВ «ОВОД». Крім того, зазначає, що дані обставини підтверджують факт вчинення шахрайських дій, які завдали їй матеріальної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, покликаючись на доводи, зазначені у процесуальних документах, адресованих суду, просить позов задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача, не погоджуючись з позовними вимогами, зауважує, що 22 листопада 2019 року Позивачем було особисто підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у відповідності до пункту 2 якої, Позивач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (надалі Договір), укладання якого Позивач підтвердив і зобов`язувався виконувати його умови. Відповідно до п. 3 Анкети-заяви, Позивач підписанням цього Договору підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Позивач беззастережно погоджується з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується, що розмір дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє мене шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.Сама Позивач за змістом позову наголошує, що вона користувалася послугами АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», отримала платіжну картку та користувався коштами в межах кредитного ліміту та взагалі банківськими послугами в межах Договору про надания банківських послуг. Банк також підтверджує ці обставини.Таким чином, факт укладення Договору про надання банківських послуг, отримання платіжної картки Позивачем і користування останнім грошовими коштами в межах кредитного ліміту для власних потреб не потребує доказуванню в силу приписів ч.1 ст.82 ЦПК України.На дату підписання 22.11.2019 Анкети-заяви ОСОБА_1 вже отримала у мобільному додатку Умови і Правила, Тарифи із повною інформацією щодо надання банківських послуг за цим продуктом і була з такими документами ознайомлена та мала такі примірники. Звертає увагу суду на те, що не здійснивши дій у мобільному додатку щодо ознайомлення із документами (отриманими примірниками) Позивач не могла натиснути кнопку «Далі» і перейти до наступної дії.Також, у п. 6 Анкети-Заяви, ОСОБА_1 як Клієнт засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем на відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з Договором.Відповідно до п. 6 Анкети-заяви, Позивач просить вважати наведений зразок власноручного підпису або його аналоги (y тому числі його його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку.Сторони у цій справі: ОСОБА_1 та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» досягли згоди по всім умовам, погодили їх та підтвердили своє волевиявлення підписами: як фізично на Анкеті-Заяві так і у мобільному додатку через використання Позивачем електронного підпису. 3 22.11.2019 року Позивач як клієнт Банку користувалася банківськими послугами у межах продукту «monobank», що видно із Довідки про рух коштів.З урахування наведеного, Банк вважає витриманими вимоги статей 203, 1054 ЦК України при оформленні Договору про надання банківських послуг.Як вбачасться із системи Банку вхід до мобільного застосунку «Монобанк» Клієнта ОСОБА_1 було здійснено із введенням вірного ПІН-коду, який знала тільки Позивачка, а отже якщо Позивачка не розголосила дану інформацію, то тоді вона сама здійснила даний вхід (прін-скрін з системи банку нижче).По-друге: Після входу в мобільний застосунок «Монобанк», Позивачка особисто здійснила грошовий переказ (р2р) отримувачу ОСОБА_4 , , даний переказ можна здійснити тільки після входу в мобільний застосунок «Монобанк» із правильним введенням ПІН-коду.Тобто, дані перекази грошових коштів були ініційовані самим ОСОБА_5 .З огляду на вищевикладене, можна дійти висновку, що ОСОБА_1 сприяла своїми діями втраті та незаконному використанню фінансового номера шляхом передання третім особам номеру картки, CVV-коду, фінансового номеру телефону, що в подальшому дало змогу третім особам ініціювати платіжні операції від імені Клієнта.Таким чином, можна дійти висновку, що ОСОБА_1 безвідповідально віднеслася до своїх прав та обов`язків для збереження своїх персональних даних, платіжної картки та фінансового номеру мобільного телефону, що в подальшому призвело до втрати коштів, оскільки вона не могла самостійно контролювати свій фінансовий рахунок.В позовній заяві, як на підставу задоволення позовних вимог, Позивач посилається на ту обставину, що 22.01.2024 невідомі особи, шляхом незаконних дій та обману заволоділи коштами з її банківського рахунку відкритого в АТ «Універсал Банк».Звертаючись до суду з даною позовною заявою, Позивач вважає, що нібито Банк зобов`язаний нести відповідальність в проведенні Позивачем ОСОБА_1 вищевказаних переказів грошових коштів, які було ініційованоособисто Позивачем, нібито шахрайським способом, з чим погодитись категорично неможливо.Повідомляють, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не с набувачем зазначених коштів та не є їх власником, отримувачем коштів є ОСОБА_4 , а також, що в призначенні платежу стоїть повернення боргу, таким чином АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є неналежним Відповідачем у даній справі.Позивач, ані текстом позовної заяви, ані належними та допустимими доказами не доводить факту того, що спірні платіжні операції с неналежними, а також що їх отримали неналежний отримувач у відповідності до норм Закону України «Про платіжні послуги».Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог. Як вбачається зі змісту ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову у відповідності до Постанови ВС по справі 280/119/16-ц.Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року по справі № 523/9076/16-ц провадження № 14-61 це 18: «Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача».Також, на думку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Позивачем не доведено, що даний переказ був помилковим чи неналежним.Позивач жодним чином (доказом) не доводить твердження про помилковість (шахрайство) даного переказу.Позивачем до позовної заяви було додано Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження № 0000095 в якому зазначено:«22.01.2024 в Стрийське РУП ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , про те, що 22.01.2024 близько 18:30 невідома особа, шляхом розміщення фішингового посилання «Єдопомога» у додатку Вайбер, шляхом обману, заволоділа банківськими реквізитами банку «Монобанк» НОМЕР_1 , та в подальшому шляхом переказу грошових коштів на карту НОМЕР_2 завдала матеріальну шкоду на суму 112 320 гривень».Таким чином, Позивач своїми твердженнями сама підтверджує, що невідома особа шахрайським шляхом заволоділа інформацією по банківській карті «Монобанк».Вказане свідчить, що Банк не може бути Відповідачем в даній справі, оскільки він не вчиняв жодних незаконних дій щодо Позивача. Всі дії виконувалися ним у чіткій регламентації Договору та всіх документів, які його складають, в тому числі Умов і Правил.Вказане свідчить, що Позивач визнає завдання їй шкоди саме невстановленою особою, яка не має жодного відношення до Банку, що додатково підтверджує відсутність будь-якої вини зі сторони АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у завданні збитків Позивачу.З урахуванням вищевикладеного, можна дійти до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, не доведеними неналежними та неопустимими доказами та заявленими за відсутності порушеного права Позивача зі сторони Банку.За обставинами справи Банк не допускав істотного порушення умов Договору, а Позивач не доводить суду належними та достатніми доказами, що таке істотне порушення відбулося.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача вказує на те, що відповідно до п. 8.10. Умов і правил Клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту заяви Клієнта. поданої до контактного центру Банку за допомогою каналів дистанційного обслуговування, про блокування картки/рахунку/на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. Повідомляє суд, що Позивачка намагається ввести суд в оману, адже Банком надсилалося повідомлення Позивачці в мобільний застосунок Монобанк. Також, відповідно до п. 3 Анкети-заяви, Позивач підписанням цього Договору підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Позивач беззастережно погоджується з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується, що розмір дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє мене шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. АТ «Універсал Банк» вжив та вживає усіх заходів з посилення системи безпеки операцій Клієнтів Монобанку з використанням сучасної системи захисту. Впровадження Банком систем захисту, в тому числі, використання вигаданого Позивачем особисто ПІН-коду, унеможливлює вхід третіх осіб до мобільного додатку «Монобанк», і як наслідок здійснення транзакцій без знання такого ПІН-коду, що, в свою чергу, свідчить про розголошення саме Позивачем своїх аутентифікаційних даних, а отже відсутності відповідальності Банку за подальші транзакції. вчинені з використанням аутентифіканійних даних. Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки втрата грошових коштів Позивача сталася внаслідок передачі персональних даних, платіжної картки та фінансового номеру мобільного телефону, що в подальшому призвело до втрати коштів, оскільки позивач не могла самостійно контролювати свій фінансовий рахунок. Окрім того. Позивач була обізнана про всі свої права та обов`язки та достеменно знала, що вона несе відповідальність за всі дії, які будуть вчинені щодо її грошей на банківському рахунку. Таким предметом позову, Позивач по суті, змушує Банк відповідати незаконні дії третьої особи, що є неприпустимим та порушує ч. 2 ст. 61 Конституції України. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 522/22780/15ц. Позивач, ані текстом позовної заяви, ані належними та допустимими доказами не доводить факту того, що спірні платіжні операції є неналежними. Також, на думку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Позивачем не доведено, що даний переказ був помилковим чи неналежним. Позивач жодним чином (доказом) не доводить твердження про помилкові (шахрайство) даного переказу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, подання ОСОБА_1 позовної заяви у даній справі до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є спробою уникнення Позивачем своїх кредитних зобов`язань перед Банком.

В судовому засіданні представник відповідача Клочко О.В. позовні вимоги заперечив, покликаючись на обставини, зазначені у процесуальних документах, адресованих суду, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.11.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни).

Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

З виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 від 23.04.2024 вбачається, що 22.01.2024 кредитний ліміт підвищено до 170 000,00 грн. /а.с.13/.

З виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 від 24.04.2024 вбачається, що 20.11.2023 кредитний ліміт підвищено до 100 000,00 грн. /а.с.14/.

З виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 від 24.04.2024 вбачається, що сума зарахувань за період 24.01.2024 по 15.02.2024 становить 17 828,38 грн. /а.с.15/.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000095 від 23.01.2024, 22.01.2024 в Стрийське РУП ГУ НП у Львівській області з письмовою заявою звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 про те, що 22.01.2024 близько 18:30 год. невідома особа, шляхом розміщення фішингового посилання «Єдопомога» у додатку Вайбер, шляхом обману, заволоділа її банківськими реквізитами банку «Монобанк» НОМЕР_1 , та в подальшому шляхом переказу грошових коштів на карту № НОМЕР_2 , завдавши матеріальну шкоду на суму 112320 гривень/а.с.17/.

З листа ОСОБА_1 від 26.01.2024, адресованого АТ «Універсал Банк`вбачається, що ОСОБА_1 є користувачем послуг АТ «Універсал Банк» та має відкритий y банку рахунок за № НОМЕР_1 . Також вона приєдналась до опублікованих на сайті Банку Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк`при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank UniversalBank. Нею було встановлено за погодженням АТ «Універсал Банк» кредитний ліміт на суму 112320 гривень. Однак, 22 січня 2024 року близько 18:30 години без введення нею відповідного ПІН-коду або з введенням коду, наданого Банком в рамках технології 3D-Secure, або операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки без введення ПІН-коду, або з використанням реквізитів Платіжної картки, або з використанням аутентифікаційних даних, у тому числі в Мобільному застосунку, або операції, підтверджені у Мобільному застосунку з її банківської карти несанкціоновано списувались кошти в різних сумах, що завдало їй матеріальних збитків на значну суму. У зв`язку із наведеним, ОСОБА_1 просить провести перевірку здійснення операцій на картковому рахунку № НОМЕР_1 та повернути несанкціоновано списані кошти, що завдало їй як моральної так і матеріальної шкоди /а.с.30-31/.

З претензії ОСОБА_1 від 02.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до АТ «Універсал Банк» та Національного Банку України з проханням відшкодувати їй неправомірно списані 22.01.2024 (з 18.37. год. до 18.40. год.) з її карткового рахунку № НОМЕР_1 кредитні кошти в сумі 112 320, 00 грн.; зупинити нарахування відсотків та штрафних санкцій неправомірно списаних кредитних коштів на суму в сумі 112 320,00 грн. та надати їй наступну вичерпну інформацію:про пристрій (HtcDesire 828) з якого здійснювалось несанкціоноване списання кредитних коштів;номер телефону на який приходило смс-повідомлення про підтвердження здійснення списання коштів;дані про особу ( ОСОБА_4 , платіжна система МС, платіжний інструмент 196291) на рахунок якої було здійснено несанкціоноване списання кредитних коштів; про пристрій з якого було змінено кредитний ліміт без її відома та погодження /а.с.32-33/.

З відповіді АТ «УніверсалБанк» №QEVR-794534 від 28.01.2024, наданої ОСОБА_1 вбачається, що проведенню несанкціонованих списань 22 січня 2024 року з рахунку ОСОБА_1 передував успішний вхід у її мобільний застосунок, з коректним вводом ПІН-коду, на жаль, цей факт підтверджує передачу нею даних 3-ім особам, що порушує умови договору, про зберігання та нерозголошення даних, а саме ПІН-коду, кодів доступу, аутентифікаційних даних. Внаслідок цього у застосунку був підвищений кредитний ліміт і проведено п`ять операцій переказу коштів. Оскільки картка була заблокована невчасно, а операції, які нею не підтверджені, є переказом коштів з картки на картку (тобто р2р операціями) - оскаржити такі транзакції через міжнародну платіжну систему можливість, на жаль, відсутня. За такими транзакціями відсутні обгрунтування для оскарження відповідно до правил міжнародних платіжних систем. Відповідно до п. 8.10. Умов Клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту заяви Клієнта, поданої до контактного центру Банку за допомогою каналів дистанційного обслуговування, про блокування картки, пунктом 8.11 Умов визначена відповідальність клієнта за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації та аутентифікації. У разі отримання сигналу щодо шахрайських дій з боку клієнтів, які використовують картку «Монобанк», Банк проводить ряд заходів, які передбачені законодавством України та документами, що регулюють внутрішню роботу Банку. До отримувача коштів були вжиті заходи згідно з внутрішніми інструкціями /а.с.35-36/.

З відповіді АТ «УніверсалБанк» №50816від 09.02.2024, наданої ОСОБА_1 вбачається, що проведенню несанкціонованих списань 22 січня 2024 року передував успішний вхід у мобільний застосунок, з пристрою htcdesire 828, з коректно введеним ПІН-кодом, який відомо лише власнику картки. Перекази з картки на картку проводяться у за стосунку «Монобанк» без додаткового підтвердження Клієнтом у смс-повідомленні. Стосовно питання щодо підвищення кредитного ліміту, у мобільному за стосунку «Монобанк», клієнт завжди може самостійно знизити та підвищити ліміти на картку або Розстрочку, 22 січня 2024 року кредитний ліміт було підвищено та у за стосунку «Монобанк», було відправлено пуш-повідомлення про те, що ліміт було перерозподілено. Тепер ліміт на картці 170 000 гривень, на Розстрочку та Покупку Частинами - 0 гривень. Перед підвищенням кредитного ліміту, вхід до акаунту у за стосунок «Монобанк» був здійснений саме з пристрою htcdesire828 та з вірним вводом ПІН-коду /а.с.37/.

З ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.04.2024 вбачається, що слідчим СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській надано дозвіл на проведення тимчасового доступу до речей і документів за номером банківської картки № НОМЕР_2 , за період з 22.01.2024 по 23.01.2024, що знаходиться у володіння АТ «Універсал банк» /а.с.44-46/.

З Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 22.11.2019 вбачається, що між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір на підставі якого ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміту на поточний рахунок. Підписавши анкету-заяву ОСОБА_1 погодилася, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписанням цього Договору підтвердила, що в ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, вона беззастережно погоджуюсь з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджуюється з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток /а.с.132/.

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.11.2019, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 станом на 27.06.2024 вбачається, що загальний залишок заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 128 641,56 грн. /а.с.133-135/.

З виписки про рух коштів по картці за період з 01.01.2024 по 02.07.2024 вбачається що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами /а.с.136-137/.

Відповідно до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, п. 2.1. Розділу 2 «Основні положення» встановлено, банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи МаsterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Номер поточного рахунку, операції за якими здійснюються з використанням електронного платіжного засобу - платіжної картки, зазначається у Анкеті-заяві. За змістом пункту п. 2.4. Розділу 2 «Основні положення», своїм підписом на Анкеті-Заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним. Відповідно до п. 4.2.5 Розділу «права та обов`язки сторін», для належного отримання послуг за Договором клієнт зобов`язується своєчасно встановлювати доступні оновлення операційної системи і додатків на своєму телефоні/пристрої, що використовується для підключення телефону клієнта до Мобільного додатку. Використовувати на телефоні/пристрої, що використовується для підключення телефону клієнта або використовуваному для підключення до системи Мобільного додатку сучасне антивірусне програмне забезпечення і своєчасно встановлювати на нього оновлення антивірусних баз. Щоб виключити несанкціоноване використання послуг до мобільного додатку, зобов`язується не залишати свій телефон/пристрій, з використанням якого здійснюється отримання клієнтом послуг, без нагляду /а.с.138-195/.

З рапорту начальника СПШ ВКП Стрийського РУП ГУ НПу Львівській області М. Вайди від 11.06.2024 вбачається, що ним виконувалось доручення № 996 від 07.06.2024 слідчого Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ю.-А. Бондарчука по матеріалах досудового розслідування, внесені до ЄРДР № 0000095 від 08.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Під час виконання даного доручення ним проводилися аналіз виїмки руху коштів банківської картки, на яку було перераховано грошові кошти потерпілої, в ході аналізу встановлено, що кошти були перераховані на рахунок, банківську карту банк одержувача АТ «Універсал банк», власник карти гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. жителька, АДРЕСА_2 . Також в момент скоєння злочину, здійснювався вхід в застосунок «Монобанку» за IP-адресою 91.222.66.108, за допомогою сервісу 2ip.ua встановлено що вказаний IP-адрес належить ТОВ «ОВОД», місцезнаходження Україна, 04116, місто, Київ, вул. Шолуденка, будинок 27/6, кімната 346 /а.с.224/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору ж умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень статей 1048-1052 ЦК України істотними умовами є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що в разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (чинного на час списання коштів (18.06.2022) платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунка в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (чинного станомна 18.06.2022) користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно із пунктом 2 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі -Положення № 705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Емітент під час видачі електронного платіжного засобу за наявності можливості змінити ПІН користувачем зобов`язаний проінформувати користувача про це право та запропонувати змінити ПІН. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: 1) повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; 2) забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; 3) реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку; 4) банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі: інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; відмови користувача від отримання повідомлень банку про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача, про що зазначено в договорі (п.4 розділу VI Положення № 705).

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 зазначено, що: «відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)) вказано, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини 2 статті 16 ЦК України. Не є ефективним способом захисту визнання неправомірними дії в частині не зарахування сплати, зобов`язання зарахувати перераховані щомісячні платежі, скасування та списання безнадійної заборгованості, зобов`язання скасувати суму пені, заборона здійснювати подальше нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, зобов`язання вчинити дії із скасування нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, зобов`язання скасувати незаконно нараховані штрафні санкції за несвоєчасну здійснену оплату, оскільки не передбачають відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечують відновлення прав особи, що заявляє такі вимоги. Нарахування позивачу пені (штрафу тощо) є лише попередньою фіксацією факту порушення цивільно-правових зобов`язань, яка безпосередньо не впливає на права позивача. Відповідний розрахунок може бути письмовим доказом, який у разі виникнення спору між сторонами повинен оцінюватися судом відповідно до вимог процесуального законодавства.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року усправі № 686/17744/21 вказано, що встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

У постановах Верховного Суду: від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16 (провадження № 61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі № 753/16954/16-ц (провадження № 61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877св19), від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18 (провадження № 61-18544св19), від 07 липня 2021 року у справі № 370/476/16 (провадження № 61-10242св20), від 17 грудня 2021 року у справі № 263/3704/19 (провадження № 61-1799св21) від 13 червня 2022 року у справі № 587/586/21 (провадження № 61-19319св21), від 24 січня 2024 року у справі № 758/14517/18 (провадження № 61-12347св23) викладені правові висновки про те, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є користувачем послуг Акціонерного товариства «Універсал Банк» та має відкритий у банку Відповідача рахунок за № НОМЕР_1 .

20 листопада 2023 року за погодженням АТ «Універсал Банк», нею було встановлено кредитний ліміт на суму 100 000 гривень.

Станом на 18:00 год. 22 січня 2024 року залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «АТ «Універсал банк» ОСОБА_1 становив 82 172,00 грн.

Позивач стверджує про те, що 22 січня 2024 року з 18:37 год. до 18.40 години невідомі особи шляхом розміщення фішингового посилання «Єдопомога», у додатку «Вайбер», шляхом незаконних дій та обману, заволоділи її банківськими реквізитами банківського рахунку НОМЕР_1 без її згоди, поза її волею, у мобільному застосунку з її банківської карти несанкціоновано списувались кошти в різних сумах, що завдало їй матеріальних збитків на суму 112 320,00 грн.Аналізом виписки по рахунку встановлено, що 22.01.2024 з 18.37 год. по 18.40 год. відбулись 5 операцій по переказу коштів з вказаного рахунку на загальну суму 112 320,00 грн. Зі своєї сторони, повідомляє, що нею не розголошувалася третім особам інформація про номери карткових рахунків, пін-коди та інша конфіденційна інформація. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали.Таким чином, вона не мала намірів на збільшення кредитних коштів від «Універсал Банк», а також не переказувала зазначені кошти іншим особам, спірні транзакції відбулися поза її волею і свідомістю.Натомість, нею було докладено максимальних зусиль для якнайшвидшого блокування карткових рахунків, термінового звернення безпосередньо до чергового оператора ("Служба турботи Монобанку") банку, а також невідкладного звернення до правоохоронних органів, для фіксування та розслідування кримінального правопорушення.22 січня 2024 року о 18.42 год. нею, було невідкладно повідомлено банк про здійснення недозволеної (некоректної) письмово платіжної операції та прохання про заблокування карткового рахунку. Повідомлення було надіслано через соціальну мережу messenger черговому спеціалісту в службу підтримки банку АТ «Універсал Банк». Від банку одразу надійшла відповідь, що інформація перевіряється. По завершенню переписки її банківська картка була заблокована, а спеціаліст банку (Вероніка) рекомендувала звернутись в кіберполіцію. Того ж дня, 22.01.2024 о 23.47. год., вона звернулась в Стрийський РУП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, де вона є потерпілою особою. Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000095 за ч. 4 ст. 190 КК.Коли вона одразу зайшла в додаток «Монобанк», то виявила, що на її банківській картці «Монобанк», без її згоди, збільшено кредитний ліміт її рахунку НОМЕР_1 до 170 000,00 грн. та одночасно без її згоди, поза її волею, було здійснено п`ять платежів на невідому їй картку № НОМЕР_2 на загальну суму 112 320,00 грн. із зазначенням мети платежу «повернення боргу». Відтак, через незаконні дії з її особистим банківським рахунком у неї з`явилась заборгованість на суму 112 320,00 гривень.

З листа ОСОБА_1 від 26.01.2024, адресованого АТ «Універсал Банк» вбачається, що ОСОБА_1 є користувачем послуг АТ «Універсал Банк» та має відкритий y банку рахунок за № НОМЕР_1 . Також вона приєдналась до опублікованих на сайті Банку Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк`при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank UniversalBank. Нею було встановлено за погодженням АТ «Універсал Банк» кредитний ліміт на суму 112320 гривень. Однак, 22 січня 2024 року близько 18:30 години без введення нею відповідного ПІН-коду або з введенням коду, наданого Банком в рамках технології 3D-Secure, або операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки без введення ПІН-коду, або з використанням реквізитів Платіжної картки, або з використанням аутентифікаційних даних, у тому числі в Мобільному застосунку, або операції, підтверджені у Мобільному застосунку з її банківської карти несанкціоновано списувались кошти в різних сумах, що завдало їй матеріальних збитків на значну суму. У зв`язку із наведеним, ОСОБА_1 просить провести перевірку здійснення операцій на картковому рахунку № НОМЕР_1 та повернути несанкціоновано списані кошти, що завдало їй як моральної так і матеріальної шкоди.

З претензії ОСОБА_1 від 02.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до АТ «Універсал Банк» та Національного Банку України з проханням відшкодувати їй неправомірно списані 22.01.2024 (з 18.37. год. до 18.40. год.) з її карткового рахунку № НОМЕР_1 кредитні кошти в сумі 112 320, 00 грн.; зупинити нарахування відсотків та штрафних санкцій неправомірно списаних кредитних коштів на суму в сумі 112 320,00 грн. та надати їй наступну вичерпну інформацію:про пристрій (HtcDesire 828) з якого здійснювалось несанкціоноване списання кредитних коштів;номер телефону на який приходило смс-повідомлення про підтвердження здійснення списання коштів;дані про особу ( ОСОБА_4 , платіжна система МС, платіжний інструмент 196291) на рахунок якої було здійснено несанкціоноване списания кредитних коштів;про пристрій з якого було змінено кредитний ліміт без її відома та погодження.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000095 від 23.01.2024, 22.01.2024 в Стрийське РУП ГУ НП у Львівській області з письмовою заявою звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 про те, що 22.01.2024 близько 18:30 год. невідома особа, шляхом розміщення фішингового посилання «Єдопомога» у додатку Вайбер, шляхом обману, заволоділа її банківськими реквізитами банку «Монобанк» НОМЕР_1 , та в подальшому шляхом переказу грошових коштів на карту № НОМЕР_2 , завдавши матеріальну шкоду на суму 112320 гривень.

Натомість представник відповідача вказує на те, що як вбачається із системи Банку вхід до мобільного застосунку «Монобанк» Клієнта ОСОБА_1 було здійснено із введенням вірного ПІН-коду, який знала тільки Позивачка, а отже якщо Позивачка не розголосила дану інформацію, то тоді вона сама здійснила даний.По-друге: Після входу в мобільний застосунок «Монобанк», Позивачка особисто здійснила грошовий переказ (р2р) отримувачу ОСОБА_4 , даний переказ можна здійснити тільки після входу в мобільний застосунок «Монобанк» із правильним введенням ПІН-коду.Тобто, дані перекази грошових коштів були ініційовані самим Клієнтом - ОСОБА_1 .З огляду на вищевикладене, можна дійти висновку, що ОСОБА_1 сприяла своїми діями втраті та незаконному використанню фінансового номера шляхом передання третім особам номеру картки, CVV-коду, фінансового номеру телефону, що в подальшому дало змогу третім особам ініціювати платіжні операції від імені Клієнта.Таким чином, можна дійти висновку, що ОСОБА_1 безвідповідально віднеслася до своїх прав та обов`язків для збереження своїх персональних даних, платіжної картки та фінансового номеру мобільного телефону, що в подальшому призвело до втрати коштів, оскільки вона не могла самостійно контролювати свій фінансовий рахунок.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/17744/21 вказано, що встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

У постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16 (провадження № 61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі № 753/16954/16-ц (провадження № 61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877св19), від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18 (провадження № 61-18544св19), від 07 липня 2021 року у справі № 370/476/16 (провадження № 61-10242св20), від 17 грудня 2021 року у справі № 263/3704/19 (провадження № 61-1799св21) від 13 червня 2022 року у справі № 587/586/21 (провадження № 61-19319св21), від 24 січня 2024 року у справі № 758/14517/18 (провадження № 61-12347св23) викладені правові висновки про те, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі №552/2819/16-ц також зазначено, що: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції».

Верховний Суд у постанові від 16 серпня 2023 року в справі №176/1445/22 зазначив, що за відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є "слабкою" стороною в таких цивільних відносинах. Правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

За положеннями частини другої ст.614 ЦК України саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, тобто споживача послуг.

Матеріалами справи встановлено, і це не заперечується сторонами, що 22 січня 2024 року з 18:37 год. до 18.40 години внаслідок шахрайських дій невідомих осіб відбулися неправомірні перекази коштів з карти ОСОБА_1 в різних сумах, що завдало їй матеріальних збитків на суму 112 320,00 грн.

Матеріалами справи також підтверджено, що того ж дня, 22.01.2024 про безпідставне списання грошових коштів із банківського рахунку ОСОБА_1 повідомила АТ КБ «АТ «Універсал банк».

Таким чином, після виявлення факту платіжних операцій, які вона не виконувала, ОСОБА_1 вчинила дії, передбачені пунктами 5, 6 розділу VI Положення № 705 щодо повідомлення емітента.

В свою чергу, банк не довів належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю, свідомо чи несвідомо сприяла незаконному використанню її авторизаційних даних або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Сам факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання таких банківських операцій як переказ коштів з рахунку позивача, їх перерахування не може достовірно підтверджувати ту обставину, що своїми діями чи бездіяльністю позивач сприяла розголошенню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_1 перейшла за посиланням і після введення інформації про картку, з такої були списані кошти, спростовуються тим, що факт шахрайства відносно ОСОБА_1 підтверджується копіями документів з матеріалів кримінального провадження №0000095 за ч. 4 ст. 190 КК, а обставини внесення позивачем даних, не може достовірно підтверджувати те, що своїми діями чи бездіяльністю вона а сприяла розголошенню даних, які надали змогу ініціювати платіжні операції.

Суд звертає увагу, що згідно з рапортом начальника СПШ ВКП Стрийського РУП ГУ НПу Львівській області М. Вайди від 11.06.2024, ним виконувалось доручення № 996 від 07.06.2024 слідчого Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ю.-А. Бондарчука по матеріалах досудового розслідування, внесені до ЄРДР № 0000095 від 08.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Під час виконання даного доручення ним проводилися аналіз виїмки руху коштів банківської картки, на яку було перераховано грошові кошти потерпілої, в ході аналізу встановлено, що кошти були перераховані на рахунок, банківську карту банк одержувача АТ «Універсал банк», власник карти гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. жителька, АДРЕСА_2 . Також в момент скоєння злочину, здійснювався вхід в застосунок «Монобанку» за IP-адресою 91.222.66.108, за допомогою сервісу 2ip.ua встановлено що вказаний IP-адрес належить ТОВ «ОВОД», місцезнаходження Україна, 04116, місто, Київ, вул. Шолуденка, будинок 27/6, кімната 346.

Також у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року в справі 766/19614/18 (провадження № 61-19350св19) вказано, що: «суди попередніх інстанцій вважали недоведеним те, що ОСОБА_1 ініціював збільшення кредитного ліміту за своїм картковим рахунком, здійснював спірні грошові перекази, а також що про ці операції його було повідомлено у момент їх вчинення.

Врахувавши відсутність доказів того, що ОСОБА_1 своїми діями або бездіяльністю сприяла втраті чи незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Акціонерного товариства «Універсал Банк» припинити нарахування за картковим рахунком НОМЕР_1 в АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 процентів, комісій, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) з 18:00 год. 22.01.2024.

Аналогічна правова позиція викладена у зокрема постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17), від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 182/3171/16 (провадження № 61-24548св18), від 23 січня 2020 року у справі № 179/1688/17 (провадження № 61-12707св19).

Суд також погоджується з доводами позивача про безпідставність транзакцій, які були здійснені в період з 18:37 год. до 18.40 години 22 січня 2024 року, у зв`язку із чим залишок коштів по цій картці підлягає відновленню.

Сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 не є підставою для відмови у задоволенні позову.

У постанові Верховного Суду 11 вересня 2024 року у справі № 753/12781/23 (провадження № 61-10605св24) зазначено, що «саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними»

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Суд вважає, що представник відповідача не надав суду беззаперечних доказів на спростування доводів позивачки та не довів, що ОСОБА_1 , як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку чи надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції, оскільки дізнавшись про списання коштів, позивач негайно повідомила про цей факт Банк та у подальшому звернулась до поліції, що доводить відсутність у позивача волевиявлення на вчинення банківських операцій, які мали місце 22.01.2024.

У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанні ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних коштів. На цьому наголосив Верховний Суд у постанові від 6 березня 2023 року по справі № 176/1445/22.

Оскільки банком належними та допустимими доказами не підтверджено, що позивачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції щодо перерахування грошових коштів з її рахунку, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони, хоча пункт 1 статті 6 і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент (рішення у справі «Ruiz Toriya v. Spaine», заява від 09 грудня 1994 року № 18390/91, § 29). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «HIRVISAARI v. FINLAND», заява від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 2).

На підставі наведеного інші доводи сторін та їх представників не аналізуються і не спростовуються, оскільки на висновки суду про наявність підстав для задоволення позову не впливають.

Судові витрати.

Згідно зі ст.141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

На підставі наведеного, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 223, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про зобов`язання відновити залишок коштів на картковому рахунку, припинення нарахування та скасування штрафних санкцій задоволити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал Банк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій з 18:37 год. по 18:40 год. 22.01.2024, тобто станом на 18:00 год. 22.01.2024, з врахуванням погашеного позивачем кредиту на суму 17 828,00 грн.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал Банк» припинити нарахування за картковим рахунком НОМЕР_1 в АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 процентів, комісій, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) з 18:00 год. 22.01.2024.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал Банк» скасувати нараховані за картковим рахунком НОМЕР_1 в АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 проценти, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) з 18:00 год. 22.01.2024.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» /, місцезнаходження: 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19/ на користь держави судовий збір в розмірі 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження: 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19;

Представник відповідача: Клочко Олександр Володимирович, РНОКПП НОМЕР_4 , місце знаходження: АДРЕСА_4 .

Головуючий суддя В. Л. Бучківська