Справа № 526/1968/24
Провадження № 2/526/140/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 травня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Миргородського нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про виділ частки із майна та ведення в експлуатацію самочинно збудованої споруди.

встановив:

23 травня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Миргородського нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про виділ частки із майна та в ведення в експлуатацію самочинно збудованої спорудив, вказуючи, що ОСОБА_1 на праві власності належить 18/25 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до матеріалів Полтавського БТІ «Інвентаризатор» та проведеного обстеження на 09.04.2024 року на новозбудовані сараї, позначені в технічному паспорті літ. Б4, б5 не надано документи, що дають право на виконання будівельних робіт або засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Оскільки в даному житловому будинку, згідно технічного паспорту значиться половина будинку як частина будинку інша половина будинку як квартира, позивачка не може продати свою власність як окрему квартиру, тому вона звернулася до суду.

04 вересня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 11.11.2024 року задоволено клопотання позивача та витребувано докази.

Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа приватний нотаріус Заєць Н.М. у судове засідання не з`явилася, надала пояснення по справі та заяву про розгляд справи без її участі.

Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2015 року належить 18/25 частин будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Іншими співласниками даного будинку згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виданого Полтавським БТІ від 30.04.2002 року були ОСОБА_3 3/10 частин, ОСОБА_4 кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 частина .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №377939099 від 10.05.2024 ОСОБА_6 належить на праві власності квартира АДРЕСА_3 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №377937736 від 10.05.2024 ОСОБА_7 належить на праві власності квартира АДРЕСА_4 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.01.2015 №32743080 ОСОБА_8 належить квартира АДРЕСА_5 .

Згідно зі ст. ст. 321, 317, 319 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності спільною частковою власністю.

Частиною першою ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини, цього майна у власність, учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Згідно технічного паспорту від 05.06.2024 року та Висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна від 12.06.2024 квартира АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_9 та складається з житлового будинку літ. А1 та частини сараю з погребом може бути виділена в натурі .

Згідно з пунктами 1.2, 2.1., 2.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом.

У даному правовому статусі нерухомого майна позивач як власник своєї частки не має можливості самостійно здійснити реконструкцію без згоди іншого співвласника, так, як потім неможливе прийняття в експлуатацію без іншого співвласника. Такі обмеження не дають позивачу, як власнику в повній мірі реалізувати своє право приватної власності в сукупності всіх його складових: право володіння, користування і розпорядження майном. Саме це для неї стало підставою для виділення власної частини нерухомого майна в окрему інвентарну одиницю в судовому порядку.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України, співвласнику надається право самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст.. 16, 29, 328, 364, 367, 392 ЦК України, ст. 4, ст.174-177 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Миргородського нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про виділ частки із майна та введення в експлуатацію самочинно збудованої споруди -задовольнити .

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у власність як окреме домоволодіння в натурі частку майна в спільній частковій власності, яка складається із 18/25 частин житлового будинку в АДРЕСА_1 , що складається з : житлового будинку А-1, загальна площа 56,9 м.кв., житлова площа 27,8 м.кв.; літньої кухні Б, б3, загальна площа 25,3 м. кв.; сараю б, загальна площа 11,4 м.кв.; гаражу б1, загальна площа 24,8 м.кв.; погребу б2, загальна площа 3,3 м. кв.; сараю б4, загальна площа 4,4 м.кв.; сараю б5, загальна площа 5,9 м.кв.; вбиральня В, загальна площа 1,1 м.кв.; огорожі №6 з металопрофілю, воріт огорожі №4 металеві з хвірткою та визнати за нею право власності як на самостійний об`єкт права власності з припиненням права спільної часткової власності.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нерухоме майно, а саме: сарай б4, загальна площа 4,4 м.кв.; сарай б5, загальна площа 5,9 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.05.2025 року.

Головуючий: С. А. Киричок