Справа №487/3511/25
Провадження №6/487/165/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Беспалько А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві подання головного державного виконавця Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кириченко Г.М. про розшук боржник, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кириченко Г.М. звернулась до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання посилалась на те, що на виконанні у Заводському ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №61748761 з виконання виконавчого напису, виданого 29.04.2016 по справі №10031 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 101653,65 грн. Виконавче провадження відкрите 13.04.2020, копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження. В ході перевірки майнового стану боржника, нею вчинено ряд виконавчих дій, боржник у власності нерухомого та рухомого майна не має, відсутні джерела доходу, на рахунках в банківських установах залишок коштів становить 4420 грн., які арештовані постановами державного виконавця. 27.03.2023 було зупинено виконавче провадження тимчасово на період до припинення або скасування правового режиму воєнного стану в Україні та 25.12.2023 провадження було поновлено. Крім того, боржник перебував у ДУ «Південноукраїнська виправна колонія», з якої його звільнено у грудні 2023 року умовно-достроково, після чого останній вибув за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання боржника направлялись виклики до ДВС, але боржник не з`явився, пояснення не надав. 21.05.025 державним виконавцем було здійснено вихід за адресою проживання боржника АДРЕСА_1 , зі слів сусідки було встановлено, що ОСОБА_1 разом із родиною не проживає за вказаною адресою, переїхали за місто, місце його перебування встановити неможливо. Станом на дату звернення з поданням до суду сума боргу за виконавчим документом, не відшкодована.

У судове засідання головний державний виконавець Заводського відділу ДВС м. Миколаєва Кириченко Г.М. не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути подання за її відсутності та прийняття рішення на розсуду суду.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року 1404-VІІІ (далі Закон) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

В силу ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи Національної поліції, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Витрати органів Національної поліції, пов`язані з розшуком боржника - фізичної особи, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини або транспортних засобів боржника, стягуються з боржника за ухвалою суду.

З матеріалів справи вбачається, що виконанні у Заводському ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №61748761 відкрите на підставі виконавчого напису, виданого 29.04.2016 по справі №10031 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 101653,65 грн.

Виконавче провадження відкрите постановою головного державного виконавця Заводському ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.04.2020.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанову про відкриття провадження, як зазначає в поданні державний виконавець, направлено сторонам виконавчого провадження, у тому числі боржнику ОСОБА_1 , проте будь-яких даних про отримання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження, зокрема взагалі направлення вказаної постанови боржнику, суду не надано.

При цьому, слід зауважити, що необізнаність боржника про початок процедури примусового виконання виконавчого документу унеможливлює ухилення від його виконання.

В рамках виконавчого проведення державним виконавцем накладено арешт на кошти та майно боржника та вчинені дії та рішення щодо з`ясування наявності нерухомого та рухомого майна боржника, отримання останнім доходів та наявності банківських рахунків.

Згідно отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,за боржником ОСОБА_1 не зареєстровано нерухоме майно, за інформацією ПФУ та ДПС України боржник доходів не отримує, згідно відповіді МВС України відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби, відповідно до інформації з Державної прикордонної служби України боржник державний кордон не перетинав, в АТ КБ «Приват Банк» та АТ «Акцент Банк» відкриті банківські рахунки, на яких загальний залишок арештованих коштів складає 4420 грн..

В матеріалах подання, наданого до суду, міститься виклик боржника ОСОБА_1 від 07.08.2024 до Заводського ВДВС м. Миколаєва на 14.08.2024, проте доказів, що вказаний виклик направлявся боржнику та отриманий останнім суду не надано.

Крім того, до матеріалів подання державним виконавцем надано акт від 21.05.2025, згідно якого було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , та державному виконавцю зі слід сусідки з квартири АДРЕСА_3 стало відомо, що ОСОБА_1 разом із матерю та братом інвалідом виїхали за місто приблизно рік потому, фактичне місце їхнього проживання невідомо.

Звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

При цьому, слід зауважити, що необізнаність боржника про початок процедури примусового виконання виконавчого документу унеможливлює ухилення від його виконання, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 в 2020 році отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження та отримував виклики до ВДВС, а без підтвердження направлення боржнику вказаних постанови та викликів, відсутні підстави вважати, що боржник систематично ухиляється від виконання рішення суду.

Крім того, виконавче провадження відкрите 13.04.2020, а в матеріалах наданих до суду міститься лише один виклик боржника до ВДВС від 07.08.2024 та здійснено лише один вихід державного виконавця за місцем проживання боржника 21.05.2025.

Суд звертає увагу, що державним виконавцем не були вжиті всі достатні заходи по встановленню фактичного місця проживання чи перебування боржника, у тому числі здійснення запиту до Департаменту інформаційних технологій УМВС України щодо витребування інформації про те, чи перебуває боржник на обліку в органах внутрішніх справ; чи не оголошений він у розшук в рамках кримінального провадження, а також відомості з приводу перебування в місцях позбавлення волі; чи не притягувався боржник до адміністративної відповідальності; витребування інформації з ДРАЦС щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, зміна прізвища, смерть), передбачених «Інструкцією з організації примусового виконання рішень» та Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, враховуючи введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 та Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» державним виконавцем не були вжиті заходи щодо звернення до відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо з`ясування перебування ОСОБА_1 на обліку в РТЦК та СП та чи останній не призивався за мобілізацією.

Суд звертає увагу, що розшук боржника є істотним втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод ( Рим, 04.ХІ.2950 р.), і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Невиконання виконавчого напису нотаріуса, хоч і зачіпаються законні права стягувача, але з боку державного виконавця належного доказового обґрунтування неможливості виконання рішення та необхідності оголосити боржника в розшук не представлено, а сам факт наявності заборгованості не дає підстав для задоволення подання про розшук боржника.

Враховуючи, що державним виконавцем не здійснені всі процесуальні дії для реального виконання виконавчого напису нотаріуса та застосування до боржника ОСОБА_1 дієвих заходів для виконання рішення, не надано суду належних та допустимих доказів того, що боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання, суд приходить до висновку, що оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 є передчасним, а тому подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 438 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кириченко Г.М. про розшук боржник відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.М. Афоніна