Провадження № 2/487/871/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12.05.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Нікітіна Д.Г., при секретарі Марченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Універсальна біржа "Ріко-Альянс" про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2024 року представник позивачів ОСОБА_5 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Універсальна біржа "Ріко-Альянс" про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2024 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, надали до суду заяву, просили слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином про слухання справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про слухання справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , прийняв у дар 4/25 частини домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1058 кв.м. Домоволодіння складається з 2-х житлових будинків: літ А (жилою площею 99,50 кв.м.), літ Б (жилою площею 14,70 кв.м.) та до них прилягають: гараж Л1, літня кухня К1Ю, тамбур К2, сарай -літ Я,вбиральні К,И,3, сараї Д,Г; душ X; літня кухня В; погреб Апд; спорудження №4,6,І,ІІ; огорожі: №7,9,10,11.

24 квітня 2001 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені яких діяла ОСОБА_2 , з однієї сторони та ОСОБА_4 , з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу № 117 за яким позивачі придбали у відповідача в рівних долях 19/100 частин домоволодіння з будівлями та спорудами, розташованих по АДРЕСА_1 .

При оформленні договору купівлі-продажу домоволодіння сторони домовилися про всі істотні умови договору, відбулося повне його виконання, але договір не було посвідчено нотаріально.

У пункті 8 Договору зазначено, що згідно ст.227 ЦК України договір підлягає реєстрації в бюро технічної інвентаризації по місцю знаходження придбаної нерухомості.

Згідно пункту 9 Договору, договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Позивачі зареєстровані та проживають у вищезазначеному володінні.

28 грудня 2012 р. Договір був зареєстрований в МБТІ м.Миколаєва.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Крім того, ст.2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

Відповідно до ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли в 2000 році, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (1963 р.) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Право позивача, як власника майна, на звернення до суду за захистом своїх майнових прав пов`язаних з правом володіння власністю не може бути обмежено позовною давністю.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в Миколаївському бюро технічної інвентаризації, тому позивач на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на квартиру і правомірно володіє нею.

З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення вищевказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна, її виконання та обставини, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди, а відтак приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, ст. 47 ч.2 ЦК України ( у редакції 1963р.), суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Універсальна біржа "Ріко-Альянс" про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу від 24 квітня 2001 року, реєстровий номер 117, укладений на Універсальній Товарній Біржі «РіКо-Альянс» між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про купівлю - продаж в рівних долях 19/100 частин домоволодіння з будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 - дійсним.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354,355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Суддя Д.Г. Нікітін